Справа № 991/5352/20
Провадження1-кс/991/5510/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_4 на рішення детектива про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_4 , за результатом розгляду якої він просить: скасувати постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 16.06.2020 про закриття кримінального провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України (далі-Національним бюро) здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000850 від 05.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, яке постановою детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 16.06.2020 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
ОСОБА_4  вважає вказану постанову незаконною, оскільки детективом не вчинено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку їх у кримінальному провадженні.
Зазначає, що постановою детектива від 06.11.2019 вказане кримінальне провадження закривалося на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яка ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020 скасована внаслідок не проведення детективом повного дослідження всіх обставин справи та усіх можливих слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини по справі.
Посилається на те, що в межах провадження детектив не допитав у якості свідків: сусідів, які проживають у буд. АДРЕСА_1 , де розташоване нерухоме майно ОСОБА_6 , та які могли б підтвердити тривале проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 однією сім`єю; родичів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інших осіб, які змогли б підтвердити проживання однією сім`єю вказаних осіб, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про не встановлення об`єктивних відомостей у кримінальному провадженні. 
Вважає, що посилання у постанові про закриття кримінального провадження на те, що мешканцям будинку АДРЕСА_2 не відомі обставини проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , внаслідок спілкування детектива з ними не є належними доказами у кримінальному провадженні, оскільки детективом не конкретизовано цих осіб та не встановлено чи дійсно вони є мешканцями вказаного будинку. 
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, просив задовольнити з підстав, викладених у ній. 
Детектив Національного бюро ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про час, день та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомив, письмові пояснення не надав.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником може бути оскаржене рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Слідчим суддею встановлено, що Національним бюро здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000850 від 05.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, відомості про які внесено за заявою ОСОБА_4 від 13.11.2017. (т. 1, а.с. 12-16)
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 , суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-1 КК України, а саме: не зазначено відомості про об`єкти нерухомого майна, яке перебуває у власності фактичного чоловіка ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 12-16) Порушено питання щодо невідкладного початку проведення досудового розслідування та допиту свідків на предмет встановлення факту спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Встановлено, що 16.06.2020 року постановою детектива Національного бюро ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017 у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України. (т. 5, а.с. 138-144)
Постанова детектива від 16.06.2020 обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017 встановлена наявність рішення, яке набрало законної сили, що виключає кримінальну відповідальність ОСОБА_7 за фактом невнесення до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік відомостей про ОСОБА_6 та належне йому майно. Також, детективом зроблено висновок, що в матеріалах досудового розслідування відсутні достатні докази, які підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_7 в частині невнесення до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік відомостей про право власності на належну їй квартиру, грошові кошти для придбання якої отримано ОСОБА_7 від ОСОБА_6 як подарунок. 
Згідно з ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному 
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа оскарження процесуального рішення детектива, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстави його закриття.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020 у справі № 991/1875/19 за результатом розгляду скарги ОСОБА_4 скасовано постанову детектива Національного бюро ОСОБА_5 від 06.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017.
В цій ухвалі слідчий суддя зазначив, що висновки детектива про закриття кримінального провадження є передчасними, оскільки не проведено повного дослідження всіх обставин справи та усіх можливих слідчих дій, а саме: детективом не вжито заходів для встановлення та допиту мешканців будинку АДРЕСА_2 , на яких посилається заявник, як на осіб, які можуть мати відомості, що підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні та інших мешканців, які можуть підтвердити або спростувати факт проживання ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 ; не допитано самого ОСОБА_6 ; не витребувано в установленому законом порядку матеріали справи, що перебували на розгляді в Одеському апеляційному суді.
Тобто, проведення досудового розслідування до 06.11.2019 було предметом судового контролю слідчого судді Вищого антикорупційного суду, та вчиненим детективом діям щодо дослідження обставин справи надана належна оцінка.
При дослідженні матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017 детективом додатково, на виконання ухвали слідчого судді від 20.01.2020, здійснені такі процесуальні та слідчі дії: 
отримано тимчасовий доступ в Київському районному суді м. Одеси до матеріалів справи № 522/17102/18 з можливістю виготовлення належним чином звірених володільцем їх копій, у тому числі відео, аудіо записів судових засідань;
здійснено огляд Єдиного державного реєстру судових рішень;
допитано як свідка ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом допиту від 13.03.2020; (т. 5, а.с. 126-133)
складено службову записку за результатом вжиття заходів для встановлення та допиту мешканців будинку АДРЕСА_2 , які можуть підтвердити або спростувати факт проживання ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , в якій зазначено, що мешканці будинку, з якими спілкувався детектив, відмовилися надати відомості про себе та пояснення щодо поставлених детективом питань, посилаючись на давність подій та небажання брати участь на будь-якій стороні у конфлікті між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (т. 5 а.с. 136-137) 
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. (ч. 1 ст. 86 КПК України)
Враховуючи викладене, службова записка детектива не є належним та допустимим доказом, який підтверджує встановлення та допит мешканців будинку АДРЕСА_2 , тобто виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020 в цій частині.
Також встановлеено, що 23.07.2018 детективом здійснено допит як свідка ОСОБА_9 , який зазначений у заяві ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 33 -37)
Крім того, встановлено, що 06.08.2019 до Національного бюро із заявою про вчинення суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, звернувся ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 146-149), у якій зазначив, що на його думку суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 внесено недостовірні відомості до декларацій за 2015 - 2018 роки, а саме: не зазначено відомості про об`єкти нерухомого майна, яке перебуває у власності фактичного чоловіка ОСОБА_6 .
При цьому, слідчий суддя вважає, що детективом не здійснено перевірку доводів ОСОБА_9 , викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, поданої 06.08.2019, щодо внесення ОСОБА_7 недостовірних даних до декларацій за 2015, 2017 та 2018 роки, оскільки постанова детектива про закриття кримінального провадження від 16.06.2020 не містить жодних доводів та висновків з цих обставин
Відсутність належних та допустимих доказів вказаних обставин позбавляють слідчого суддю можливості перевірити зазначені доводи та надати їм відповідну оцінку на предмет наявності підстав для закриття кримінального провадження.
Таким чином, слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що доводи ОСОБА_4 щодо неповноти проведеного досудового розслідування, знайшли своє підтвердження, оскільки, детективом не проведено повного дослідження всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у ньому, а саме: не проведено допит свідка  ОСОБА_10 , якого зазначено у заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2017, як зазначено в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020; не здійснено перевірку доводів ОСОБА_9 , викладених у його заяві про вчинення кримінального правопорушення, поданої 06.08.2019, щодо внесення  ОСОБА_7  недостовірних даних до декларацій за 2015, 2017 та 2018 роки, зокрема, не проведено додатковий допит  ОСОБА_9  з приводу фактів викладених у його заяві від 06.08.2019; не вирішено питання щодо необхідності допиту осіб, на яких ОСОБА_9 посилався під час допиту 23.07.2018.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що прийняття детективом Національного бюро рішення про закриття кримінального провадження від 16.06.2020, є передчасним та таким, що не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.
Постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 16.06.2020 про закриття кримінального провадження № 52017000000000850 від 05.12.2017 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1