УХВАЛА

14 липня 2020 року 
м. Київ
справа №  904/1933/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Могил С.К.
перевіривши матеріали касаційної скарги Дніпровської міської ради 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2020
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 
у справі № 904/1933/19
за позовом Дніпровської міської ради
до:
1) Дніпровської районної державної адміністрації; 
2) Дніпропетровського міського клубу рибалок - мисливців та аматорів водно - моторного спорту "Сом"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради,
про визнання незаконним та скасування розпорядження від 07.11.2005 № 877-к "Про передачу земельної ділянки в оренду", визнання недійсними договору від 30.12.2005 оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору оренди землі, скасування запису №23173687, зобов`язання повернути земельну ділянку,
В С Т А Н О В И В:
Дніпровська міська рада 24.06.2020 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2020 (повний текст складено 29.05.2020) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі №  904/1933/19.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.06.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий, Случ О.В., Волковицька Н.О.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.
Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, заявник посилається на п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу) та зазначає, що скарга подається на підставі п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу), оскільки суди попередніх інстанцій не взяли до уваги усі наявні в матеріалах справи докази, подані позивачем, вказує на те, що вказані судові рішення прийняті з порушенням норм ст. 86 ГПК України.
Також необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі скаржник обґрунтовує наявністю підстав, передбачених п.п. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, зазначаючи, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.
Водночас посилання скаржника у касаційні скарзі на п.п. "а","в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України як на підставу для відкриття касаційного провадження, колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що дана справа не відноситься до категорії малозначних справ або справ з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Щодо посилання скаржника на п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу), Суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз. 2 п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).
У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз. 3 п. 5 ч. 2 ст.290 ГПК України).
Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.
Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
Водночас, необхідно враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
При цьому в касаційній скарзі не зазначено передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України підстав касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № 904/1933/19, необхідних для відкриття касаційного провадження на підставі п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) (п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).
Оскільки скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.
Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, то воно буде розглянуте у випадку усунення вказаного вище недоліку.
Керуючись ст. ст. 174, 234, 287, 290, 292 ГПК України, Суд,-
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № 904/1933/19 залишити без руху.
2. Надати Дніпровській міській раді строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно зазначити передбачену (передбачені) ст. 287 ГПК України підставу (підстави) подання цієї скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                              Могил С.К.