УХВАЛА

14 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 320/4586/19
адміністративне провадження № К/9901/21602/20
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від16.07.2020 у справі №320/4586/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкової вимоги
УСТАНОВИВ:
25.08.2020 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від16.07.2020ю
ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області      в якому просила визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2019 року № Ф-135651-53, прийнятої Головним управлінням ДФС у Київській області на суму 5508,36грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від16.07.2020, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, позивач з 13.12. 2007 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та взята на облік як платник єдиного внеску.
21.12. 2018 припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 16.01.2019працює у Адвокатському бюро "Ірини Приходько" за основним місцем роботи та займає посаду адвоката із суміщенням посади керуючого бюро. За період з січня по липень 2019 року Адвокатським бюро сплачено єдиний соціальний внесок за позивача у загальній сумі 6032,97 грн.
09.08. 2019  Головне управління ДФС у Київській області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-135651-53 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 5 508,36 грн.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийнята Головним управлінням ДПС у Київській області від 09.08.2019 вимога про сплату (боргу) недоїмки № Ф-249913-55 у розмірі 12   582,90 грн  є протиправною та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Київській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від16.07.2020 у справі №320/4586/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправною та скасування вимоги від 09.08.2019 про сплату (боргу) недоїмки № Ф-249913-55 у розмірі 12   582,90 грн.  
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від16.07.2020 у справі №320/4586/19 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від16.07.2020 у справі №320/4586/19 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   В.П. Юрченко