РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року
м. Рівне

Справа № 565/1574/19
Провадження № 22-ц/4815/738/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого Ковальчук Н. М.        
суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року у складі судді Мануляк Ю. В., ухвалене в м. Вараш Рівненської області о 09 годині 30 хвилин, повний текст рішення складено 25 березня 2020 року, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2  про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказував, що на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.11.2018 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на дочку ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений судом розмір аліментів є обтяжливим, оскільки крім дочки ОСОБА_3 , на його утриманні перебуває дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 , на яку, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.06.2006 року, з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Крім того, він допомагає утримувати дочку ОСОБА_3 не лише шляхом покупки їй необхідних речей, а й оплачує її харчування в навчальному закладі. Сімейний стан позивача змінився, оскільки він знову уклав шлюб, дружина перебуває на його утриманні, бо ніде не працює. Просив суд про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачки на неповнолітню дитину ОСОБА_5 за судовим наказом з 1/4 до 1/7 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року вказаний позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.11.2018 року у справі № 565/1868/18 (провадження № 2-н/565/38/18) з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. В решті вимог позову відмовлено за безпідставністю. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та обґрунтовано тим, що ці передбачені законом підстави доведені належними доказами та знайшли своє підтвердження в період від дати ухвалення судового рішення про стягнення аліментів до дати звернення з позовом про збільшення з позовом про збільшення їх розміру.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що при вирішенні спору судом не було враховано тієї обставини, що їхня спільна з позивачем дочка ОСОБА_3 від свого народження перебуває на повному утриманні матері, і саме вона несе витрати на її харчування, забезпечення одягом, додаткові витрати на лікування, навчання, відвідування гуртків та секцій, а також оплату послуг репетиторів. Пояснює, що відповідач є власником фірми, має постійний дохід, в той час, як вона в силу складних життєвих обставин в даний час не працює. Заперечує надання позивачем матеріальної допомоги у добровільному порядку та звертає увагу суду на відсутність будь-яких доказів з цього приводу. Вважає явно заниженим розмір аліментів 1/6 частині від заробітку, який був визначений оскаржуваним рішенням. Зазначає, що суд при вирішенні питання щодо розміру повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж передбачений у ч. 2 стю.182 СК України. Доводить, що визначивши розмір аліментів на одну дитину в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд помилково не врахував. 2 ст. 183 СК України та не взяв до уваги, що у неї від позивача одна дитина, а у цій справі не вирішувалося питання про стягнення аліментів на двох дітей, і відповідні посилання позивача не заслуговують на увагу, оскільки вже існували до винесення рішення про стягнення аліментів. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У поданому на апеляційному скарзі відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.
Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім цього, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 червня 2006 року з позивача на користь його попередньої дружини ОСОБА_6 стягуються аліменти на їх спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.05.2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 такими обставинами зазначав наступні: укладення шлюбу і створення нової сім`ї та перебування на його утриманні дружини, яка не працює.

Так, згідно Свідоцтва про шлюб, виданого Луцьким міським відділом РАЦС ГТУЮ у Волинській області 23.09.2017р., ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 23 вересня 2017 року (а.с. 6).

Таким чином, зміна сімейного стану, як те передбачено у ст. 192 СК України як підстава для зміни стягуваних аліментів, є очевидною. 

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд врахував обставину, яка не була врахована Кузнецовським міським судом рівненської області при винесенні судового наказу 09 листопада 2018 року, зокрема, що ОСОБА_1 вже сплачує аліменти за рішенням суду на іншу дитину, дочку ОСОБА_8 , у такому ж розмірі – 1/4 всіх видів заробітку. Саме ця обставина має вирішальну роль для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, – 50 відсотків.

Зі змісту ст. 183 СК України вбачається, що обґрунтованим розміром аліментів, які стягуються на двох дітей є 1/3 частка заробітку (доходу) боржника. При цьому, законом не передбачено, що для стягнення аліментів на двох дітей в такому розмірі ці діти повинні бути спільними дітьми платника та одержувача аліментів.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. 

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Апеляційний суд враховує, що за будь-яких умов розмір аліментів на дочку сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не буде стягуватися із позивача у розмірі меншому, ніж встановлений законом мінімум для дитини відповідного віку. Другу половину цієї суми зобов`язана забезпечити відповідачка, згідно вимог ст.141 СК України. З огляду на наведене суд відхиляє покликання апелянта на те, що 1/6 частина всіх видів доходів позивача є недостатньою сумою для утримання їхньої дочки.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка самотужки утримує спільну із позивачем дочку, несучи витрати на її забезпечення, в тому числі і на лікування, відвідування гуртків та секцій, а також оплату послуг репетиторів, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки такі витрати належать до додаткових витрат на утримання дитини і їх стягнення відбувається в порядку ст. 185 СК України.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання про обґрунтованість висновку місцевого суду про часткове задоволення позову та зміну розміру аліментів, що стягнуються з позивача за судовим наказом на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку. При визначенні розміру стягнення аліментів судом враховано у взаємозв`язку обставини, які мають значення для вирішення спору по суті, а саме: наявність у позивача на утриманні іншої неповнолітньої дитини, стан здоров`я сторін, матеріальний стан сторін та їх потреба в коштах для проживання у нинішніх життєвих обставинах, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законом.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно встановлені  обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 червня 2020 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Бондаренко Н. В. 

                                                                       Хилевич С. В.