ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 серпня 2020 року           справа №360/443/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                                  Сіваченка І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Кисельова Є.О.) від 26 травня 2020 року у справі №360/443/20 (повний текст рішення складено 26 травня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною відмову щодо здійснення підготування та подання до органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області) необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1; зобов`язання підготувати та подати до органу, що призначає пенсію (Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області) необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року в задоволені позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не було враховано , що постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 була прийнята саме відповідно до та на виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначив, що п.1 постанови КМУ №393 чітко встановлює, що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується… і надалі вказує перелік, що саме зараховується до вислуги років. В свою чергу, ст.1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституцій України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих Законів. На думку позивача, законодавством чітко визначено можливість призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням в її період вислугу років на пільгових умовах.
Позивачем також заявлено клопотання про зупинення провадження в зазначеній справі в задоволені якого, ухвалою суду апеляційної інстанції від 04 серпня 2020 року - відмовлено.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.08.2015р., у період з 08.04.2014р. по 07.11.2015р. та з 07.11.2015р. по 05.05.2017 р. безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 6-9, 11,13).
Згідно відомостей, які зазначені у довідці, наданої відповідачем до матеріалів справи, судом встановлено, що у період з 28.07.2004р. по 07.11.2015р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015р. по 09.06.2017 р. проходив службу в Національній поліції (арк. спр. 61).
Звільнення позивача з Національної поліції відбулося на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 09.06.2017р., з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 16 років 09 місяців 07 днів (арк. спр. 12).
Позивач 26.11.2019р. звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393, порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2017 № 3-1, постанови Кабінету Міністрів України «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» від 02.11.2016 № 1522, оскільки позивач вважає, що вислуга років становить 23 роки 03 місяці 24 дні, тому вказане дає право позивачу на призначення пенсії за вислугою років (арк. спр. 52).
На наведене звернення відповідач листом від 21.12.2019 р. за №7131/111/58/05-2019  повідомив позивача про те, що згідно наказу ГУ НП в Луганській області від 07.06.2017р. № 395 о/с його звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 09.06.2017р., з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 16 років 09 місяців 07 днів. Роз`яснено, що відповідно до положень статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських після звільнення їх зі служби в поліції здійснюється в порядку та умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Так, відповідно до пункту «а» статті 12 вказаного Закону, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах           «б»-«д», «ж» статті 1-2 даного Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 01.10.2016р. по 30.09.2017 р. і на день звільнення мають вислугу років 23 календарних роки і більше. Зазначено, що у позивача вислуги років не достатньо для призначення пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення у календарному обчисленні вислуга років становить 16 років 09 місяців 07 днів, тому відсутні правові підстави для підготування документів необхідних для призначення пенсії і направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (арк. спр. 56-57).
Наведені обставини сторонами не оспорюються. 
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Умови призначення пенсії за вислугою років визначені у статті 12 Закону № 2262-ХІІ, згідно якої пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: зокрема, (за умови, що позивач звільнений зі служби з 09.06.2017р.) з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. 
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Законом чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення вислуги 24 календарних роки і більше, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.
Жодна норма Закону не містить в собі приписів щодо призначення пенсії за вислугу років при наявності 23 років вислуги, обчисленої на пільгових умовах.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року справа №725/1959/17, від 24 жовтня 2019 року справа №295/7219/16, від 22.11.2018 справа №161/4876/17, від 22.01.2019 справа № 295/10742/16-а, від 31 січня 2019 року справа № 295/15121/16, від 27.02.2019 року справа № 295/6454/17, від 10.07.2019 року справа №299/509/15-а, від 25.07.2019 року справа № 806/1402/16, від 22.08.2019 року справа                            № 295/7220/16-а.
Як встановлено судом, вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні склала 16 років 09 місяців 07 днів.
Враховуючи викладене, період служби, зарахований позивачу на пільгових умовах відповідно до положень Порядку № 393, в розумінні частини 2 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може бути зарахований до календарної вислуги років.
За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років, оскільки не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII календарної вислуги років.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затв. постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3- 1 (далі Порядок №3- 1), встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Відповідно до пункту 12 Порядку № 3- 1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року N 760 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2018 р. за N 1152/32604, затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань (далі Інструкція №760).
Згідно пункту 1 Розділу III Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи: 1)приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2)здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.
У відповідності до пункту 3 Інструкції №760 підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, зокрема, 1) обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років) (додаток 3).
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що обчислення вислуги років для призначення пенсії, оформлення розрахунку вислуги років належить саме до компетенції відповідача. Подання про призначення пенсії подається до Пенсійного фонду при наявності у особи відповідної кількості вислуги років, необхідної для призначення пенсії.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії, а тому колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було відмовлено у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документів для призначення позивачеві пенсії за вислугу років.
Доводи апеляційної скарги з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393, у відповідності до якої для призначення пенсії за вислугу років має зараховуватися пільговий стаж - 23 роки 09 місяців 07 днів, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на положення частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами якої у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
За приписами ч.5 ст.242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При вирішенні цієї справи судом апеляційної інстанції враховані останні правові позиції щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, викладені Верховним Судом у постановах від 24 жовтня 2019 року у справі №295/7219/16, від 22.01.2019 у справі №   295/10742/16-а, від 31 січня 2019 року в справі № 295/15121/16, від 27.02.2019 у справі №   295/6454/17, від 10.07.2019 у справі №299/509/15-а, від 25.07.2019 у справі № 806/1402/16, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а, 31.03.2020р. у справі №808/2122/18, а тому посилання позивача на постанови Верховного суду від 27.06.2018 року у справі №750/9775/16, постанови Верховного Суду України від 27.05.2008 року у справі №21-2438во07, постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №800/517/17 від 07.06.2018 року, колегією суддів не прийнято до уваги.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №360/443/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі №360/443/20 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 04 серпня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 04 серпня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                          Т.Г. Гаврищук 

    Судді                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Сіваченко