Ухвала
Іменем України
 
09 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 713/1625/19
провадження № 61-12299ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Мигівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про усунення перешкод у користуванні автомобільною дорогою, знесення самочинних будівель та споруд за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні автомобільною дорогою шляхом знесення самовільно встановленої металевої огорожі та забезпечити вільний проїзд автомобільною дорогою, знести за свій рахунок самочинно збудовані житловий будинок, підвал, літню кухню, гараж.
 
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 лютого 2020 року, позов задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні автомобільною дорогою ОСОБА_2 , яка пролягає по АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно встановленої металевої огорожі. В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Черівецької області від 26 листопада 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 лютого 2020 року на підставі пункту 2 частини третьої статті 389 та частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду із заявою про перегляд рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, посилаючись на те, що 28 лютого 2020 року їй стало відомо про рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року, яким було визнано протиправним та нечинним рішення 18-ої сесії 7-го скликання Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 02 листопада 2017 року № 406-18/17 «Про затвердження генерального плану села Мигове Вижницького району Чернівецької області», зобов`язано Мигівську сільську раду Вижницького району Чернівецької області невідкладно, після набрання рішенням суду законної сили, опублікувати його резолютивну частину у виданнях, в яких оскаржуваний нормативно-правовий акт був або мав бути офіційно оприлюднений. Рішення місцевого суду було ухвалене на підставі генерального плану села Мигове Вижницького району Чернівецької області, тому його скасування рішенням суду є істотною для справи обставиною, яка не була та не могла бути їй відома під час розгляду справи в суді першої інстанції. Враховуючи наведене, просила скасувати рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року та призначити справу до нового розгляду.
 
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суди виходили з того, що посилання заявника на обставини, встановлені рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року, як на нововиявлені, є безпідставним, оскільки встановлення факту незаконності рішення 18-ої сесії 7-го скликання Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 02 листопада 2017 року № 406-18/17 «Про затвердження генерального плану села Мигове Вижницького району Чернівецької області» є новою, а не нововиявленою обставиною, яка не могла бути врахована місцевим судом при ухваленні рішення від 26 листопада 2019 року. Крім того, в основу рішення суду було покладено не тільки дані, які містяться в генеральному плані села Мигове Вижницького району. Дослідивши в судовому засіданні всі докази в їх сукупності, а саме: акти Мигівської сільської ради та показання свідків, суд дійшов висновку про порушення прав ОСОБА_2 , що полягає у неможливості використання нею дороги загального користування, яка є основним під`їздом до її житлового будинку.
 
14 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і задовольнити її заяву про перегляд рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року визнано протиправним та нечинним рішення 18-ої сесії 7-го скликання Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 02 листопада 2017 року № 406-18/17 «Про затвердження генерального плану села Мигове Вижницького району Чернівецької області», що є нововиявленою обставиною, тому що про ухвалення цього рішення їй стало відомо вже після прийняття рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року. Генеральним планом села Мигове обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін у справі, тому ця обставина має істотне значення для правильного вирішення справи.
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
 
Згідно з частинами четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. 
 
За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.
 
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
 
Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
 
Встановивши, що обставина, на яку посилалася  ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року, не є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, а є новою обставиною, яка не могла бути врахована місцевим судом при ухваленні рішення, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні її заяви.
 
Обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.
 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Устименко проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нелюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального і процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.
 
Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Мигівська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про усунення перешкод у користуванні автомобільною дорогою, знесення самочинних будівель та споруд за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2019 року.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов