Ухвала

20 липня 2020 року
м. Київ
справа № 234/11424/19
провадження № 51-3291 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 07 травня 2020 року, якою вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Зокрема касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подає із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, що повинні узгоджуватися             з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, а також їх обґрунтування, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Проте у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та необхідності скасування судових рішень 
на підставах, передбачених указаною вище статтею, з огляду на положення статей 404, 412, 413, 419 КПК. 
Згідно з ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується як з ухвалою апеляційного суду, так і вироком суду першої інстанції. Однак він не вказує, 
яке рішення суд касаційної інстанції повинен прийняти щодо вироку.
Крім того вимога у касаційній скарзі є альтернативною, оскільки захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої 
чи апеляційної інстанції, що не узгоджується з положеннями, передбаченими ст. 436 КПК. 
Також в порушення ч. 5 ст. 427 КПК захисник не додав до касаційної скарги копію вироку суду, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 цього Кодексу.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст.  429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду 
від 07 травня 2020 року, якою вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                              ОСОБА_3