ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 липня 2020 року 	 	справа № 160/4825/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі № 160/4825/20 (суддя Кальник В.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнс" до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
           30.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнс" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:
          - визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 21 квітня 2020 року № 26559;
          - зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) вчинити дії, а саме: виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнс"                                (код ЄДРПОУ 36294757) з переліку ризикових платників податків.
           04.05.2020р. позивачем до суду першої інстанції подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнс" (код 36294757) до переліку ризикових платників № 26559 від 21 квітня 2020 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/4825/20.
          В обґрунтування заяви про забезпечення було зазначено, що, віднесення платника податків хоча б одному критерію ризиковості платника податку створює перешкоди у здійсненні платником податків власної господарської діяльності, а відтак, позивач вважає, що існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки є очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня                  2020 року заяву позивача задоволено, вжито заходи забезпечення адміністративного позову у справі шляхом зупинення дії рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнс" (код 36294757) до переліку ризикових платників № 26559 від 21 квітня 2020 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/4825/20.
          Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, скаржник просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року та відмовити позивачу у задоволенні заяви  про забезпечення позову.
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем у заяві про забезпечення позову не було надано жодного доказу про фактичне порушення його прав та інтересів. Підстави стверджувати, що до вирішення справи по суті захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, відсутні. Крім того, оскаржене рішення не спрямоване на забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки рішення про включення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, не створює для нього правових наслідків, зокрема, не є підставою для відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних позивачем податкових накладних, не впливає на податковий облік позивача чи його контрагентів, в тому числі, на їхній податковий кредит.
          Відзиву на апеляційну скаргу від позивача на адресу суду не надходило.
          В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги.
          Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
          Заслухавши представника відповідача, вивчивши виділені матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
          Відповідно до частини першої статті 150 КАС суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
          Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
           1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
           2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
          Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга цієї ж статті ).
          В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС).
          Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
          Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
          При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
          Суд, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з врахуванням підстав позову, доказів, зазначених позивачем для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, що є реальна загроза істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушеного права (інтересу) позивача або невиконання (суттєва перешкода у виконанні) рішення суду в разі якщо такі заходи не будуть вжиті. В ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій та/або пов`язані з цим витрати позивача.
          Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
          Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2020р. вимогам наведених норм процесуального права не відповідає.
          В контексті оцінки вказаних в цій ухвалі підстав для вжиття заходів забезпечення позову на відповідність їх підставам, встановленим нормами статті 150 КАС, слід зазначити, що пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
          Згідно з пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165), у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
          Відповідно до положень пунктів 12, 14 цього Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування з пропозицією щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування.
          Зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування не є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності, відтак не впливає на податковий облік платника податку на додану вартість.
          Верховний Суд в постанові від 03.03.2020 (адміністративна справа №240/3665/19) вказав, що включення платника податків до переліку ризикових платників не породжує для нього правових наслідків (не звужує його права, не покладає на нього обов`язків).
          Тим більше, визнання контролюючим органом на підставі оцінки податкової поведінки платника податків таким, що відповідає критеріям ризиковості, не впливає на його господарську діяльність, не створює перешкод для цього, так само, як і не завдає шкоди його діловій репутації, оскільки здійснення передбачених законом заходів контролю, зокрема щодо сплати податків (обов`язкових платежів) є нормою.
          Висновок суду, що в оскаржуваному рішенні від 21 квітня 2020 року за №26559 відсутнє будь-яке обґрунтування його прийняття, та посилання на будь-які документи, що стали підставою для його ухвалення, колегія суддів сприймає критично, оскільки встановлення даних обставин повинно здійснюватися при вирішення справи по суті, а не при вирішенні заяви про забезпечення позову.
          Таким чином, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.
          Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити.

          Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі № 160/4825/20 - скасувати та прийняти нове судове рішення.

          В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Солюшнс" про забезпечення позову у справі № 160/4825/20 - відмовити.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак