ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4917/20 Справа № 178/17/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року                                                                м. Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Городничої В.С. 
               суддів – Варенко О.П., Лаченкової О.В. 
за участю секретаря — Мамедової О.І.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу ,- 

в с т а н о в и л а:

       У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі — ТОВ "Дніпропетровськгаз збут") звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 . 
       Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року відмовлено ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" у видачі судового наказу. 
       Не погодившись з такою ухвалою суду, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут"  звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просили ухвалу  Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що їх заява є обґрунтованою та вона повністю відповідає вимогам законодавства. 
       Відзив на апеляційну скаргу не надано. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без їх виклику.
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ТОВ "Дніпропетровськгаз збут"  на ухвалу про відмову у видачі судового наказу підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відмовляючи у видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.
       Так, за змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
       Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
       Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
       Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.
       З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду з заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання 
       В обґрунтування заявлених вимог заявник не надає будь-яких відомостей про те, що між заявником та боржником існують будь-які договірні відносини, і боржник є споживачем послуг заявника.
       Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги до боржника.
       Відповідно до п.1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
       Враховуючи те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 подана без додержання вимог передбачених п.3 ч. 3 ст.163 ЦПК України, тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з підстави, передбаченої правилами п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.
       Доводи апеляційної скарги, що фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу та оплата рахунків за газопостачання, а тому копія Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та Витяг з фінансового стану по особовому рахунку споживача є підтвердженням, що між апелянтом та боржником існують договірні відносини і вимоги ст. 163 ЦПК України виконано, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у п.3, 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України чітко встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості або інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
       А тому, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" залишити без задоволення.

       Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року   залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

       Повний текст постанови складено 06 серпня 2020 року.

               Головуючий:                                                 В.С.Городнича 

               Судді:                                                         О.П.Варенко

О.В.Лаченкова