УХВАЛА

26 червня 2020 року 
Київ
справа №0940/1407/18
адміністративне провадження №К/9901/13766/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Приватного фермерського господарства «Геліос» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову по справі №0940/1407/18 за позовом Приватного фермерського господарства «Геліос» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:
26 травня 2020 року (згідно з трек-номером поштового відправлення) Приватне фермерське господарство «Геліос» (далі - ПФГ «Геліос») звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року в частині відмови по справі №0940/1407/18 в частині задоволення позовних вимог.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам   Кодексу адміністративного судочинства України   судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1   статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   Кодекс) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Скаржником зазначено, що копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року ним отримано 19 травня 2020 року. Касаційна скарга подана з дотриманням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Скаржником додано до касаційної скарги платіжне доручення від 22 травня 2020 року №237, яким сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у справі №0940/1407/18 у сумі 43098,38 грн.
Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства вищезазначені кошти було зараховано 22 травня 2020 року.
Відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених   частинами 2   і   3   статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі   пункту 1   частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі   пункту 2   частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у   частинах 2   і   3   статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Верховний Суд зауважує, що скаржник у касаційній скарзі посилається на практику Верховного Суду (постанови від 12 листопада 2018 року у справі №806/434/16, від 24 січня 2019 року у справі №820/12113/15, від 12 лютого 2019 року у справі №820/6512/16), проте не вказує жодного пункту частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
У випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої   статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити   конкретну   норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у   саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду,   з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.
Окрім того, Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої   статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відтак, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та навести підстави, на яких подається касаційна скарга, зазначивши конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено, та навівши доводи, в яких підтверджується, що суд апеляційної інстанції застосував зазначені норми права без врахування висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного у постанові Верховного Суду, саме у подібних правовідносинах, довівши подібність правовідносин.
Згідно з частиною 2   статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України   до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених   статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення   статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини 2   статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд звертає увагу на те, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року». Вказаним законом доповнено   розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України   пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».
На підставі викладеного, керуючись статтями   169, 332, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Приватного фермерського господарства «Геліос» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року по справі №0940/1407/18 в частині відмови в задоволенні позову залишити без руху.
Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), для усунення зазначених недоліків.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 	І.А. Васильєва	
 	 	С.С. Пасічник	
 	 	В.П. Юрченко