Ухвала
Іменем України    
    
02 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2023/2-942/11
провадження № 61-12039ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Куп`янське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації»), про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку і земельної ділянки.
Заява обґрунтована тим, що приймаючи рішення по справі, суд, на думку ОСОБА_1 , виніс рішення, яке грунтується на припущеннях свідків, а не на фактах, які свідчили не на користь ОСОБА_2 . Фактом є те, що судом встановлено, що 13 жовтня 1990 року був зареєстрований шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у цьому шлюбі народився син. Рішенням Куп`янського міського суду Харківської області від 27 лютого 1998 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Дочка народилась після розірвання шлюбу від стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Шлюб ОСОБА_1 поновлювати з ОСОБА_2 не збирався, навіть коли дізнався про її вагітність, оскільки їхні стосунки на той час були вичерпані повністю. Дітям він мав намір допомагати. Зазначає, що за договором купівлі-продажу від 10 серпня 1999 року, ОСОБА_1 купив приватизований жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Даний договір укладений в письмовій формі, посвідчений державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори. Будинок придбав під час розірваного з ОСОБА_2 шлюбу. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживали спільно з 09 березня 1998 року. Існує рішення про розірвання шлюбу у 1998 році, а пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні з приводу сумісного проживання сторін по справі, суд мав ставити під сумнів, оскільки вони є особами зацікавленими, інших свідків допитано не було. А тому факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме ОСОБА_2 з ОСОБА_1 у період з 09 березня 1998 року по 13 жовтень 2006 року не повинен був бути встановлений у суді за браком доказів, які існували, та за наявності інших фактів. Суд під час винесення рішення не врахував той факт, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи, яка знаходиться в архіві Куп`янського БТІ змін, перебудов, перепланувань в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 з 10 серпня 1999 року по 14 грудня 2010 року не відбувалось. На підставі вищевикладених фактів ОСОБА_1 просив переглянути за нововиявленими обставинами рішення суду.
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, у задоволенні заяви відповідача  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року відмовлено. 
Судові рішення мотивовані тим, що обставини, які ОСОБА_1 вважає нововиявленими, не містять доказів і не є нововиявленими обставинами у розумінні положень цивільного процесуального законодавства.
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 07 серпня 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 липня 2020 року. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції та суд апеляційної інстанції  не надали належної оцінки завідомо неправдивим показанням свідків з боку ОСОБА_2 , що потягло за собою ухвалення незаконного, необґрунтованого судового рішення та показання нових свідків, які можуть спростувати факт того, що ОСОБА_1 з  ОСОБА_2 перебував начебто після 1998 року у шлюбних стосунках.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п`ята статті 423 ЦПК України).
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. 
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Встановивши, що обставини, на які посилається  ОСОБА_1 не є нововиявленими, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Куп`янське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                    І. О. Дундар 
 
                                                                                                   Є. В. Краснощоков 
 
                                                                                                  В. І. Крат