Справа № 308/13389/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

10.08.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., за участі представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, які подав захисник ОСОБА_1 - адвокат Візінський В. В.,
                                в с т а н о в и в :
постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2020 року 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шумляни Тернопільської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, 

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень із конфіскацією у дохід держави зазначених товарів, а саме: спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 1 кг., у загальній кількості 61 шт.; спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein» вагою 2,5 кг., у загальній кількості 27 шт.; спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein» вагою 5 кг., у загальній кількості 13 шт.; спортивне харчування, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Scivation», у загальній кількості 12 шт..
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.. 

         Згідно постанови, 02.11.2019  о 01 год. 50 хв. у зону митного контролю на ділянку "В`їзд" митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав пасажирський мікроавтобус марки "MERCEDES-BENZ", модель «Sprinter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , що повертався з Чехії, де перебував у приватних справах, в Україну. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху "зелений коридор". У ході митного контролю транспортного засобу та речей гр. України ОСОБА_1 були виявлені не заявлені під час усного опитування товари іноземного виробництва, а саме: спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 1 кг., у загальній кількості 61 шт.; спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 2,5 кг., у загальній кількості 27 шт.; спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 5 кг., у загальній кількості 13 шт.; спортивне харчування, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Scivation», у загальній кількості 12 шт. Виявлені продукти харчування переміщувались через митний кордон України гр.  ОСОБА_1 у багажному відсіку автомобіля у 9-ти дорожніх сумках. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття задніх дверей автомобіля. Вартість вилученого товару, відповідно до висновку експерта, становить 91331,41 грн.. Виявлені товари відносяться до першої - двадцять четвертої групи УКТ ЗЕД. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщував через митний кордон України, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України. Продукти харчування в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 434, а саме: спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein» вагою 1 кг. у загальній кількості 2 шт.(2 кг.), пропущено гр. України ОСОБА_1 через митний кордон України. Таким чином, гр. України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто у гр. України ОСОБА_1 під час митного контролю виявлено товари, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

       У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Візінський В. В. вказує на те, що такий пропущено з поважних причин, оскільки зі змістом оскаржуваної постанови, яку оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.03.2020, сторона захисту ознайомилася лише 18.03.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 20.02.2020.

В апеляційній скарзі адвокат Візінський В. В. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Стверджує, що суд першої інстанції не повно з`ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної уваги доводам сторони захисту щодо грубих порушень під час складання протоколу про порушення митних правил. Разом із тим, посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам сторони захисту про те, що вилучені товари не належали водію ОСОБА_1 , оскільки знаходилися в різних сумках інших пасажирів, які перебували в автомобілі, що в свою чергу свідчить про те, що порушень ст. 471 МК України зі сторони водія ОСОБА_1 не було. Крім того, вказує на те, що в оскаржуваній постанові немає жодного посилання на будь-який висновок експерта щодо визначення вартості вилученого товару, не наведено будь-якого розрахунку, а тому, незрозумілим є те, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що загальна вартість вилученого товару становить 91331,41 грн.. Також посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що на момент розгляду справи закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити. 

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., який не заперечував щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, однак апеляційну скаргу вважає безпідставною, а судове рішення - законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його представника - адвоката Візінського В. В., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 та адвокат Візінський В. В. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; розгляд справи вже відкладався за заявою адвоката Візінського В. В.; адвокат Візінський В. В. подав заяву про закриття провадження у справі, в якій також клопоче провести апеляційний розгляд без його та ОСОБА_1 участі; від самого ОСОБА_1 не надходило будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин його неявки. 
Клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріали справи про порушення митних правил не містять даних про те, що копія постанови була вручена або надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк. З наявного в матеріалах справи супровідного листа вбачається, що копія оскаржуваної постанови від 20.02.2020 направлена на адресу ОСОБА_1 лише 20.03.2020 і, при цьому, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ним копії постанови, що у свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи клопотання адвоката Візінського В. В. про те, що зі змістом оскаржуваної постанови, яку оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.03.2020, сторона захисту ознайомилася лише 18.03.2020, не спростовані й заслуговують на увагу. 
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 та його представнику - адвокату Візінському В. В. своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску адвокатом Візінським В. В. строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, - строк поновлюється. 
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_2 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 471 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. 
Так, протоколом про порушення митних правил № 4401/30500/19 підтверджено, що 02.11.2019  о 01 год. 50 хв. у зону митного контролю на ділянку "В`їзд" митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС заїхав пасажирський мікроавтобус марки "MERCEDES-BENZ", модель «Sprinter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , що повертався з Чехії, де перебував у приватних справах, в Україну. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху "зелений коридор ". У ході митного контролю транспортного засобу та речей гр. України ОСОБА_1 були виявлені не заявлені під час усного опитування товари іноземного виробництва, а саме: спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 1 кг., у загальній кількості 61 шт.; спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 2,5 кг., у загальній кількості 27 шт.; спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein», вагою 5 кг., у загальній кількості 13 шт.; спортивне харчування, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Scivation», у загальній кількості 12 шт. Виявлені продукти харчування переміщувалися через митний кордон України гр.  ОСОБА_1 у багажному відсіку автомобіля у 9-ти дорожніх сумках. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття задніх дверей автомобіля. Вартість вилученого товару відповідно до висновку експерта становить 91331,41 грн.. Виявлені товари відносяться до першої - двадцять четвертої групи УКТ ЗЕД. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщував через митний кордон України, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України. Продукти харчування у обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 434, а саме: спортивне харчування протеїн, іноземного виробництва, в упаковці виробника, торгівельної марки «Myprotein» вагою 1 кг. у загальній кількості 2 шт.(2 кг.), пропущено гр. України ОСОБА_1 через митний кордон України. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного Кодексу України (а. с. 1-5).
Від будь-яких пояснень митному органу ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а. с. 6-7).
Викладені в протоколі відомості підтверджуються і копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а. с. 11), фотоматеріалами (а. с. 13-13), доповідною запискою інспектора Бабича Є. (а. с. 14-15), описом предметів (а. с. 17), довідкою про витрати митниці ДФС (а. с. 18), висновком експерта № 142008400-0371 (а. с. 22-25). 
Із матеріалів справи також убачається, що гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовилися від надання митному органу будь-яких пояснень у присутності двох свідків (а. с. 26-39).
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший державний інспектор -кінолог ВКЗ УПМП та МВ Закарпатської митниці ДФС Бабич Є. П. був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. При оцінці цих доводів та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує те, що апелянт не посилається на те у чому саме полягає неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин справи, які саме докази не були досліджені й яким саме доказам та обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки. 
Як такі, що будь-яким чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил та не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у його діях складу передбаченого ст. 471 МК України порушення митних правил, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної уваги доводам сторони захисту щодо грубих порушень під час складання протоколу про порушення митних правил. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, враховується і те, що апеляційним судом не встановлено таких порушень під час складання щодо ОСОБА_1 протоколу, які б свідчили про необхідність скасування судового рішення, у тому числі й із направленням матеріалів справи для додаткової перевірки, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.
Доводи апеляційної скарги про те, що вилучені товари не належали водію ОСОБА_1 , оскільки вони знаходилися в різних сумках інших пасажирів, які перебували в автомобілі, що в свою чергу свідчить про те, що порушень ст. 471 МК України зі сторони водія ОСОБА_1 не було, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження. При цьому, враховується те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що сумки, в яких були виявлені товари, належали іншим пасажирам, які знаходилися в автомобілі, а не гр. ОСОБА_1 .. Також враховується і те, що під час проведення митного контролю ні гр. ОСОБА_1 , ні інші пасажири, які перебували в автомобілі, не вказували на те, що виявлені товари належать іншим пасажирам автомобіля, а навпаки, відмовилися від надання будь-яких пояснень.
Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній постанові немає жодного посилання на будь-який висновок експерта щодо визначення вартості вилученого товару, не наведено будь-якого розрахунку, а тому, незрозумілим є те, на підставі чого суд дійшов висновку про те, що загальна вартість вилученого товару становить 91331,41 грн., - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не свідчать про незаконність оскаржуваної постанови та не спростовують фактів порушення ОСОБА_1 митних правил. При цьому, враховується те, що загальна вартість вилученого товару - 91331,41 грн. підтверджується наявним у матеріалах справи висновком експерта № 142008400-0371. 
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення у межах санкції ст. 471 МК України. Тому, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення апеляційний суд визнає таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що на момент розгляду справи закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, - апеляційний суд визнає безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного митного законодавства.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що строки накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил регулюються положеннями ст. 467 МК України, частиною 1 якої передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, і строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Як убачається з матеріалів справи правопорушення вчинено ОСОБА_1 та відповідно виявлено митним органом 02.11.2019, а справа надійшла до суду 22.11.2019 й адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 20.02.2020, тобто в межах передбачених ст. 467 МК України строків накладення адміністративного стягнення.
Із вищенаведених підстав, як безпідставне й таке, що не ґрунтується на вимогах законодавства, апеляційний суд відхиляє і клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Візінським В. В. апеляційна скарга - без задоволення.
При прийнятті рішення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не додано до апеляційної скарги будь-яких належних доказів у підтвердження її доводів та спростування висновків суду першої інстанції, і не з`явившись на апеляційний розгляд справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце такого розгляду, ОСОБА_1 та адвокат Візінський В. В. позбавили себе можливості надати такі докази чи заявити клопотання в ході розгляду апеляційної скарги. 
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И  В :
поновити адвокату Візінському В. В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_1 - адвокат Візінський В. В., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.
                Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                          І. В. Стан