ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року м. Харків
Справа № 646/8234/19
Провадження № 22-ц/818/4451/20 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю., 
секретаря   Каплаух Н.Б.,
Учасники справи :
Позивач: ОСОБА_1 ,
Відповідачі: прокуратура Харківської області, Державна казначейська служба України
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові 
апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року, ухвалене суддею Янцовською Т.М.,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, 
в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року звернулась до суду з позовом про стягнення з державного бюджету України на її користь компенсації моральної шкоди в розмірі 1296000,00 гривень, спричиненої посадовими особами прокуратури Харківської області.

Позовна заява мотивована тим, внаслідок протиправних та незаконних дій посадових осіб прокуратури Харківської області, незаконних рішень, які скасовувались, неефективного розслідування кримінального провадження, відповідач - прокуратура Харківської області - протягом тривалого часу вона змушена в судовому порядку захищати свої права та законні інтереси, протистояти незаконним діям прокуратури, як органу нагляду. Бездіяльність та неправомірність рішень, неефективне розслідування посадовими особами прокуратури Харківської області вказаного кримінального провадження підтверджується ухвалами суддів, зволіканням розслідування кримінального провадження, недотриманням розумних строків, незаконними процесуальними рішеннями під час розслідування. Своїми неправомірними рішеннями та неефективним досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження посадові особи прокуратури Харківської області завдали їй моральну шкоду, у зв`язку з чим вона відчуває глибокі моральні страждання, змушена протягом тривалого часу готувати документи та виїжджати до судів, з вини відповідача порушена її благополучність, вона змушена витрачати свій час, постійно звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, гарантованих громадянам Конституцією України, що привело до погіршення та позбавлення можливості продовжувати активне та суспільне життя і потребує додаткових зусиль для організації свого життя.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що підстав, передбачених законом, для задоволення позову не має, оскільки позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку він посилається. Сам факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, закриття кримінального провадження та його довготривале розслідування, та подальше його скасування, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті самі обставини, що і при подачі позову. Зазначає, що своїм тривалим беззаконням та неправомірними рішеннями, неефективним розслідуванням кримінального провадження №42013220100000166 від 30.12.2013 року посадові особи прокуратури Харківської області завдали їй моральну шкоду, у зв"язку з чим вона відчуває глибокі моральні страждання та змушена протягом тривалого часу захищати свої інтереси , які їй гарантовані Конституцією України.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від відповідачів не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що що до ЄРДР № 42013220100000166 внесено відомості за фактом скоєння ОСОБА_2  кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 365 КК України.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 24.01.2014 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.02.2014 р. вищезазначена постанова слідчого від 24.01.2014 р. про закриття кримінального провадження скасована.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 25.03.2014 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.04.2014 р. вищезазначена постанова слідчого від 25.03.2014 р. про закриття кримінального провадження скасована.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08.05.2014 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.06.2014 р. у задоволенні скарги ОСОБА_1  про скасування вищезазначеної постанови слідчого від 08.05.2014 р. про закриття кримінального провадження відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.07.2014 р. ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.06.2014 р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1  на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08.05.2014 р. про закриття кримінального провадження № 42013220100000166 скасовано, а скаргу задоволено. Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Лук`янчука А.І. від 08.05.2014 р. про закриття кримінального провадження № 42013220100000166 скасовано, а матеріали зазначеного кримінального провадження направлено прокурору Харківської області для організації досудового розслідування.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3  від 01.08.2014 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2014 р. вищезазначена постанова слідчого від 01.08.2014 р. про закриття кримінального провадження скасована, матеріали кримінального провадження направлені для організації досудового розслідування.
Прокурором відділу 15/1 прокуратури області Гончаренком О.А. постановою від 18.09.2014 р. у задоволені клопотання ОСОБА_1  про проведення їй психологічної експертизи відмовлено. Зазначена постанова ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.10.2014 р. скасована.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Невідомого І.К. від 16.10.2014 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.11.2014 р. вищезазначена постанова слідчого від 16.10.2014 р. про закриття кримінального провадження скасована, матеріали кримінального провадження направлені для подальшого проведення досудового розслідування.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Харківської області Невідомого І.К. від 25.12.2014 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2015 р. вищезазначена постанова слідчого від 25.12.2014 р. про закриття кримінального провадження скасована.
Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гайдара В.А. від 26.02.2016 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діянні о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.04.2016 р. вищезазначена постанова слідчого від 26.02.2016 р. про закриття кримінального провадження скасована.
З відповіді старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області Горідька В.А. від 18.01.2017 р. убачається, що клопотання ОСОБА_1 про призначення у кримінальному провадженні № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. психологічної експертизи щодо спричинення їй моральної шкоди задоволено.
16.08.2017 р. судовим експертом повідомлено про неможливість надання висновку експертизи № 8565 по кримінальному провадженню № 42013220100000166.
Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Горідька В.А. від 29.09.2017 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діях о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2  складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 р. вищезазначена постанова слідчого від 29.09.2017 р. про закриття кримінального провадження скасована, матеріали кримінального провадження направлені для продовження досудового розслідування.
18.12.2017 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до прокурора Харківської області зі скаргою щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42013220100000166 від 30.12.2013 р.
Прокуратурою Харківської області розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 18.12.2017 р. та повідомлено про відсутність достатніх підстав для повідомлення про підозру оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні №42013220100000166.
Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 20.05.2018 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діях о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2018 р. вищезазначена постанова слідчого від 20.05.2018 р. про закриття кримінального провадження скасована, матеріали кримінального провадження направлені для продовження досудового розслідування.
Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28.02.2019 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діях о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 р. вищезазначена постанова слідчого від 28.02.2019 р. про закриття кримінального провадження скасована.
Постановою слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Полтаві Кравченка Т.О. від 23.12.2019 р. закрито кримінальне провадження № 42013220100000166 від 30.12.2013 р. у зв`язку з відсутністю в діях о/у СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2020 р. у задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування вищезазначеної постанови слідчого від 23.12.2019 р. про закриття кримінального провадження відмовлено.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.04.2020 р. ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2020 р. скасовано, постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Полтаві від 23.12.2019 р. про закриття кримінального провадження скасовано.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Відповідно до частини шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачена в частинах першій-п`ятій цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до частини першої яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Таким чином, при розгляді вказаної справи застосуванню підлягають статті 1173, 1174 ЦК України.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.
Згідно із частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Для наявності підстав для зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.
При цьому сам факт винесення зазначених вище ухвал слідчим суддею, згідно з якими за результатами розгляду скарг позивачки скасовувалися постанови про закриття провадження, не тягнуть наслідків цивільно-правового характеру і не можуть бути доказом того, що дії та бездіяльність посадових осіб Прокуратури Харківської області заподіяли позивачці моральної шкоди.
Використання позивачкою передбаченого законом судового контролю на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені вказані ухвали слідчим суддею, є легальною можливістю захистити свої права, якою вона скористалася. Позивний результат від реалізації процесуальних прав позивачки в межах досудового слідства не є достатнім доказом протиправності дій відповідача і тому не може бути підставою для цивільно-правової відповідальності. Той факт, що ОСОБА_1 у даному випадку скористалася своїми процесуальними правами та отримала ефективний результат, свідчить про недоведеність її заяви про завдання їй моральної шкоди.
Проведення слідчих процесуальних дій в рамках кримінального провадження, реалізація дій заявника на оскарження процесуальних дій слідчого, не свідчить про незаконність дій прокуратури.
При розгляді справи ОСОБА_1 не довела протиправність дій прокуратури Харківської області, внаслідок яких їй була заподіяна моральна шкода. Належних і допустимих доказів з цього приводу матеріали справи не містять, таких не було надано і до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту права, позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язана довести правову та фактичну підставу своїх вимог.
Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки сам факт накладення арешту на майно позивачки не свідчить про протиправність дій органу досудового розслідування та завдання моральної шкоди позивачу, і не створює підстав для її відшкодування.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                  С.С. Кругова
Судді                                                                        О.Ю. Тичкова
                                                                               О.В.Маміна
повний текст постанови
складено 11 вересня 2020 року