ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року	Львів	Справа № 140/346/20 пров. № А/857/6669/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, прийняте суддею Ксензюк А.Я. за правилами спрощеного позовного провадження, в м.Луцьк, у справі № 140/346/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправною відмови Головного управління Національної поліції у Волинській області у зарахуванні до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 22 жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року у податковій міліції, оформлену листом від 19  грудня 2019 року №  3026/01/12/3-2019; зобов`язати зарахувати до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахуванням періоду роботи з 22  жовтня 2001 року по 17  грудня 2014 року у податковій міліції.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 04 серпня 2017 проходить службу в ГУНП у Волинській області на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП. До зарахування на службу у Національну поліцію України, в період з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року позивач безперервно проходив службу на різних посадах в органах податкової міліції у складі Головного управління Міндоходів у Волинській області з присвоєнням спеціального звання - підполковник податкової міліції. Загальний безперервний стаж служби в органах податкової міліції склав 16 років 04 місяці 25 днів. Однак, відповідачем не зараховано позивачу вислугу років у податковій міліції до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Волинській області у зарахуванні до стажу служби в поліції позивачу наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року у податковій міліції, оформлену листом від 19  листопада 2019 року № 3026/01/12/3-2019. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Волинській області зарахувати позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) ОСОБА_1 за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року у податковій міліції.
Головне управління Національної поліції у Волинській області подало апеляційну скаргу, з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідає дійсним обставинам справи.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що частина друга статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції. При обчисленні стажу служби в поліції ОСОБА_1 , ГУНП у Волинській області було дотримано вимоги статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" та зараховано до цього стажу вислугу років у Збройних Силах України та поліції.
Не зараховано вислугу років у податковій міліції, оскільки це суперечить вимогам законодавства України.
Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 22  жовтня 2001 року по 17  грудня 2014 року проходив службу в органах податкової міліції ДПА у Волинській області, а згодом Головного управління Міндоходів у Волинській області та мав спеціальне звання - підполковник податкової міліції.
Наказом Головного управління Міндоходів у Волинській області від 17 грудня 2014 року №  239-о позивач був звільнений з податкової міліції у запас за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.
Наказом ГУНП у Волинській області від 02 серпня 2017 року №  166 о/с "По особовому складу", відповідно до статті 56 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 прийнято на службу в поліції та призначено з 04 серпня 2017 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, присвоївши спеціальне звання - рядовий поліції.
Наказом ГУНП у Волинській області від 28 грудня 2017 року №  239 о/с "По особовому складу", рядовому поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 30 грудня 2017 року - 01 рік 03 місяці 05 днів, до якого зараховано службу в Збройних Силах України та службу в Національній поліції України.
На рапорт позивача від 11 листопада 2019 року про зарахування до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року ГУНП у Волинській області у листі від 19  листопада 2019 року №  3026/01/12/3-2019 відмовило ОСОБА_1 у такому зарахуванні.
Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся із даним позовом до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач неправомірно не зарахував до стажу служби в поліції позивачу наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 22  жовтня 2001 року по 17 грудня 2014 року у податковій міліції, оскільки служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Так, положеннями ст.19 Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №509-XII (який регулював правовий статус податкової міліції в період служби позивача) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Відповідно до ст.ст.24, 26 зазначеного Закону особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію".
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України" №508-VI від 05.07.2012 внесено зміни до Податкового кодексу України.
Згідно з п.353.1. ст.353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Зазначені норми кореспондуються з вимогами ч.1 ст.24 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", який був чинний до 20.11.2012, згідно якої особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Так, за приписами п.356.1 ст.356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998р. №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.
Пунктом 2 постанови №1716 встановлено поширити на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань»; для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок №393) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу, а, відтак, повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", а тому відповідачем помилково не зараховано спірний стаж до стажу служби в поліції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що служба позивача в податковій міліції повинна зараховуватись до стажу служби в поліції, дії відповідача є протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, гарантованої приписами ст.78 Закону №580-VIII.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997  № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта не знайшли свого відображення під час апеляційного розгляду, через що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

          керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 140/346/20, -  без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. В. Ніколін