ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 липня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3267/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Ярош А.І.,
суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,
секретар судового засідання  Молодов В.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23 квітня 2020 року про розстрочку виконання рішення суду (суддя – Рога Н.В., місце ухвалення - м. Одеса, господарський суд Одеської області)
у справі № 916/3267/19
за позовом Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” 
до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ЦЕГЛЯНИЙ” 
про стягнення, 

за участю представників сторін:
Від ОСББ “ЦЕГЛЯНИЙ” -  Клабуков Р.В., довіреність  № б/н,  дата видачі : 24.04.20;  
Від Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” - не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЦЕГЛЯНИЙ»   про стягнення  заборгованості у розмірі 82    294 грн 91 коп., пені у розмірі 5 209 грн. 44 коп., 3% річних у розмірі 7    869  грн. 15 коп. та інфляційних втрат у розмірі 33    485 грн 33 коп.  
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. у справі №916/3267/19 позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено повністю. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість у розмірі 82 294 грн 91 коп.,  пеню у розмірі 5 209 грн. 44 коп., 3% річних  у розмірі 7 869 грн. 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 33 485 грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 932 грн. 88 коп.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. рішення Господарського суду Одеської області від 08.01.2020р.  у справі № 916/3267/19   змінено, викладено резолютивну частину рішення у такій редакції: «Позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" про стягнення - задовольнити частково. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість у розмірі 82    294 грн. 91 коп.,  пеню у розмірі 100 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 7 869 грн. 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 33 485 грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 932 грн. 88 коп. В інший частині позову відмовити.»
01 квітня 2020р. на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р.  видано відповідний наказ.
13 квітня 2020р. до суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" надійшла заява про розстрочку виконання рішення  у справі № 916/3267/19 шляхом встановлення обов`язку  відповідача погашення заборгованості у сумі 105   682 грн 27 коп. перед  Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" рівними частинами  щомісячно  у розмірі 8   806 грн 86 коп. протягом одного року за графіком до 23.03.2021р.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23 квітня 2020 року у справі № 916/3267/19  (суддя Рога Н.В.) заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" про розстрочку виконання рішення суду  у справі № 916/3267/19 - задоволено. Розстрочено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. у справі №916/3267/19 щодо стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованості у розмірі 82    294 грн. 91 коп.,  пені у розмірі 100 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 7 869 грн. 15 коп., інфляційних втрат у розмірі 33 485 грн. 33 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 932 грн. 88 коп. за наступним графіком: - до 23.05.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.06.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.07.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.08.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.09.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.10.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.11.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.12.2020р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.01.2021р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.02.2021р. - 8 806 грн 86 коп.; - до 23.03.2021р. - 8 806 грн 86 коп.; -до 23.04.2021 р. - 8   806 грн 86 коп.
Ухвала вмотивована тим, що ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" дійсно знаходиться в скрутному фінансовому становищі, що, на думку суду, ускладнює виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. у справі № 916/3267/19; спір у справі № 916/3267/19 виник з вини ПП «ЖЕК «НАШ ДІМ», яке не оплачувало належним чином поставлений природний газ. Так, ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" не погасило своєчасно та у повному обсязі заборгованість, отриману за договором про переведення боргу, але, очевидно, вищезазначені обставини значно знижують ступінь вини ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" у виникненні спору у справі № 916/3267/19.
Також судом враховано, що ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" погашає заборгованість перед AT "НАК "Нафтогаз України" за договором постачання природного газу №3104/16  - ТЕ-23 від 21.12.2015р., а саме, було сплачено: 20.03.2020р. - 10000,00 грн. згідно платіжного доручення № 866; 09.04.2020р.   сплачено  10000,00 грн. згідно платіжного доручення № 874.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" про розстрочку виконання рішення  у справі № 916/3267/19  встановлення обов`язку погашення заборгованості у сумі 105682,27 грн. перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" рівними частками щомісячно протягом одного року.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"  з вказаною ухвалою не погодилось та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.04.2020 № 916/3267/19 у повному обсязі, прийняти нове рішення, яким відмовити           Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Цегляний» у задоволенні заяви щодо надання розстрочки виконання рішення суду у справі № 916/3267/19 у зв`язку з її необґрунтованістю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції 23.04.2020 необґрунтовано та всупереч ч.5 ст.331 ГПК України розстрочено виконання постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020  більше ніж на рік до 23.04.2021 року.
Також апелянт зазначає, що Боржником не надано доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду згідно статті 331 ГПК України, а саме: відсутності коштів на рахунках, відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення, наявності реальної загрози банкрутства. Фактично Боржник надає лише єдиний доказ для оцінки свого фінансового стану-довідку про рахунок та залишок коштів від 09.04.20 № 09/04-2.
Однак, за доводами апелянта, належним, допустимим і достатнім доказом, який свідчить про фінансовий стан та результати діяльності підприємства є саме баланс, складений за формою, визначеною НП(С)БО 1. Зокрема, такий документ має відображати дебіторську заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (рядок 1125), гроші та їх еквіваленти, готівку та рахунки в банках (рядки 1165-1167) і т.п.
Саме баланс Боржника дозволить оцінити чи має останній достатньо коштів для погашення своєї заборгованості, чи не призведе примусове виконання рішення до його банкрутства і чи взагалі у Боржника існує можливість розрахуватися за своїми зобов`язаннями. Однак такий доказ не надавався заявником і не оцінювався судом першої інстанції.
Також апелянт наголошує, що судом першої інстанції не перевірено доказами деякі доводи заявника, але при цьому покладено їх у мотивування прийнятого рішення, так, Боржник стверджував, що має залишок коштів на рахунку 7953,87 грн. станом на 09.04.20.
У той же час Боржником у даній справі було подано до суду заяву про зняття арешту, додатками до якої слугували, зокрема, меморіальний ордер та виписка по рахунку. Відповідно до меморіального ордеру від 22.04.20 приватним виконавцем було списано з рахунку відповідача 42741,92 грн., при цьому лише за період 20.04.20 по 23.04.20 відповідно до виписки по рахунку відповідача вбачається рух коштів більш ніж на 10 тис. грн., що в свою чергу спростовує доводи Боржника про неможливість виконання рішення суду у даній справі.
Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити самій сутності права на справедливий суд.
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що обставини, на які посилається Боржник у своїй заяві, не є тими виключними обставинами (в розумінні статті 331 ГПК України та Постанови) для падання розстрочки виконання судового рішення, а є лише способом для затягування виконання рішення суду у справі № 916/3267/19.
Надавши розстрочку виконання вказаного рішення суд не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє Боржнику і в подальшому порушувати свої зобов`язання, оскільки надана розстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси Стягувача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання Відповідача у спірних правовідносинах.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/3267/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23 квітня 2020 року.
10.07.2020 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ", в якому відповідач вважає що судом дотримано приписи ч.5 ст.331 ГПКУ, суд дійшов правомірного висновку про відсутність вини відповідача, скрутне фінансове становище відповідача та розстрочив виконання постанови суду, просить залишити ухвалу без змін.
Також відповідач зазначає, що наразі існує 3 судові справи про стягнення заборгованості на користь АТ «НАК Нафтогаз України», в рамках даної справи на даний час погашено платіжними дорученнями:
№866 від 20.03.2020 року на суму 10   000 грн.,
№874 від 09.04.2020 року на суму 10   000 грн.,
№490 від 24.04.2020 року на суму 40424,48 грн.,
№900 від 27.05.2020 року на суму 8806,86 грн., 
№905 від 24.06.2020 року на суму 8806,86 грн.
Отже, залишок до погашення за наказом суду залишився 47644,07 грн.
Відповідач зазначає, що ОСББ не має ні рухомого ні нерухомого майна, залишок коштів на рахунках незначний, погашення заборгованості залежить виключно від розрахунків споживачів.
В судове засідання 14.07.2020 року представник апелянта не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи обмеженість процесуального строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, оскільки додаткових клопотань чи заяв від сторін не надходило, а також оскільки явка сторін не визнавалась обов`язковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги АТ «НАК Нафтогаз України» без участі представника позивача.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.
Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.
Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.
Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.
При цьому, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк.
У п. 7.2  постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. 
…Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи – наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.
Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.»
В заяві ОСББ «Цегляний» зазначав, що слід враховувати ступінь його вини у виникненні спору, а саме тривалий час управління житлового будинку здійснювало ПП «ЖЕК «НАШ ДІМ», з вини якого виникла заборгованість. Будинок за актом приймання-передачі було прийнято відповідачем разом із заборгованістю.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що спір у справі №916/3267/19 виник з вини ПП «ЖЕК «НАШ ДІМ», яке не оплачувало належним чином поставлений природний газ.
Також заявник зазначав про скрутний фінансовий стан відповідача, до заяви ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" про розстрочку виконання рішення додано :  Довідки №09/04-1 від 09.04.2020р. про відсутність майна; Інформаційної довідки №206310713 від 07.04.20 20р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно   про відсутність нерухомого майна; Довідки №09/04-2 від 09.04.2020р., згідно якої залишок на рахунку – 7953,87 грн., виписка по рахункам відповідача.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).
Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.
Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.
Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").
При винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції враховано часткове погашення заборгованості відповідачем ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" перед AT "НАК "Нафтогаз України" за договором постачання природного газу №3104/16  - ТЕ-23 від 21.12.2015р., а саме, було сплачено: 20.03.2020р. - 10000,00 грн. згідно платіжного доручення № 866; 09.04.2020р.   сплачено  10000,00 грн. згідно платіжного доручення № 874.
Крім того, ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" зазначив, що він погашає перед AT "НАК "Нафтогаз України" заборгованість, з штрафними санкціями відповідно до рішення Господарського суду Одеської області № 916/3648/19 від 16.03. 2020р. (за договором постачання природного газу № 8242/1718-ТЕ-23 від 20.09.2017). За  цим рішенням стягнуто з ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" на користь AT "НАК "Нафтогаз України" основний борг в сумі 180 149,10 грн., пеню в сумі 7 824,52грн., 3% в сумі 78 59,61 грн., інфляційні втрати в сумі 18 309,68 грн., та судовий збір в сумі 3 629,51 грн. з розстрочкою виконання рішення згідно графіку здійснення платежів.
Таким чином, оцінюючи викладені обставини справи, а саме відсутність вини ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" у виникненні спору, дійсне знаходження відповідача в скрутному фінансовому становищі, а також відсутність будь якого майна – рухомого або нерухомого,  зважаючи, що фактично погашення заборгованості відбувається на підставі розрахунків споживачів – мешканців будинку, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про ускладнення виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. у справі № 916/3267/19 та наявність підстав для розстрочки виконання постанови суду у даній справі.
Крім того, судова колегія враховує при наданні розстрочки виконання постанови суду регулярні оплати заборгованості відповідачем, що свідчить про їх добросовісність в частині виконання рішення суду.
Разом з тим, оцінюючи доводи апелянта про порушення  строків розстрочення виконання рішення суду, визначених ст.331 ГПК України,  судова колегія доходить наступних висновків.
Колегія суддів зазначає, що імперативними приписами частини 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України чітко передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
У постанові від 20.09.18 у справі № 905/2953/17 Верховний Суд зробив наступний висновок: "Так, ГПК України передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення... Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частини перша і п`ята статті 331)."
В той же час, судом першої інстанції судом першої інстанції помилково розстрочено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. більше ніж на один рік, а саме до 23.04.2021 р., мотивування суду першої інстанції щодо надання розстрочки до 23.04.2021 року з урахуванням того, що  заява про  розстрочку розглядається у судовому засіданні 23.04.2020р. судова колегія вважає безпідставним, оскільки розстрочення можливе лише протягом року з дня ухвалення судового рішення, яке підлягає виконанню, тобто у даному випадку -  до 23.03.2021.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 23 квітня 2020 року у справі №916/3267/19 в частині графіку надання розстрочки.
При цьому, враховуючи зміну ухвали, колегія суддів вважає за необхідне врахувати оплати заборгованості, які відбулись і після прийняття оскаржуваної ухвали суду, а саме боржником погашено загалом 78038,20 грн. платіжними дорученнями:
№866 від 20.03.2020 року на суму 10   000 грн.,
№874 від 09.04.2020 року на суму 10   000 грн.,
№490 від 24.04.2020 року на суму 40424,48 грн.,
№900 від 27.05.2020 року на суму 8806,86 грн., 
№905 від 24.06.2020 року на суму 8806,86 грн.
Отже, залишок до погашення на користь позивача за наказом суду залишився 47644,07 грн. (125682,27-78038,20)
Оскільки постанова Південно-західного апеляційного господарського суду прийнята судом 23.03.2020 року, а згідно ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення виконання рішення не може перевищувати одного року, що у даному випадку є 23.03.2021 року, судова колегія доходить висновку про надання відповідачу розстрочки виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. у справі № 916/3267/19 за наступним графіком: - до 23.07.2020р. - 5293,79 грн.; - до 23.08.2020р. -  5293,79 грн.; - до 23.09.2020р. - 5293,79 грн.; - до 23.10.2020р. - 5293,79 грн.; - до 23.11.2020р. -  5293,79 грн.; - до 23.12.2020р. -  5293,79 грн.; - до 23.01.2021р. -  5293,79 грн.; - до 23.02.2021р. -  5293,79 грн.; - до 23.03.2021р. - 5293,75 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 136, 269, п.2 ч.1 ст.275, ч.4 ст.277, 281-284, 331 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23 квітня 2020 року у справі №916/3267/19 змінити та викласти в наступній редакції:
Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ" про розстрочку виконання рішення суду      у справі № 916/3267/19 - задовольнити.
Розстрочити виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 р. у справі №916/3267/19 щодо стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЦЕГЛЯНИЙ"      (пров.Цегляний, буд.3/1, м.Одеса, 65044; код ЄДРПОУ 36043211) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601; код ЄДРПОУ 20077720) заборгованості у розмірі 47644,07 грн. за наступним графіком:
- до 23.07.2020р. - 5293,79 грн.;
- до 23.08.2020р. -  5293,79 грн.;
- до 23.09.2020р. - 5293,79 грн.;
- до 23.10.2020р. - 5293,79 грн.;
- до 23.11.2020р. -  5293,79 грн.;
- до 23.12.2020р. -  5293,79 грн.;
- до 23.01.2021р. -  5293,79 грн.;
- до 23.02.2021р. -  5293,79 грн.;
- до 23.03.2021р. - 5293,75 грн.
Постанова суду є виконавчим документом. Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у  касаційному порядку до Верховного суду відповідно до приписів ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.07.2020 року

Головуючий суддя                                                            А.І. Ярош 
               
Суддя                                                                                         Г.І. Діброва

 Суддя                                                                      Н.М Принцевська