СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р.                                                                     Справа № 922/2027/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Пуль О.А. 

за участю секретаря Гончарова О.В.
за участю представників сторін:
від позивача -  Квартенко О.Р.,  ордер від 12.05.20   №1015366 ;                                                                  
від відповідача - Санін А.О.,  довіреність від 16.06.20  №   01-46/5803, Комарова О.М.,  довіреність від 22.05.20 р. №   01-50/5016;                                                                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача -Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО"(вх. №  1838 Х 2/5) на ухвалу господарського суду Харківської     області від 02.07.2020 по справі № 922/2027/20 (суддя Бринцев О.В., повний текст ухвали складено та підписано 02.07.2020)
за     позовом      ОСОБА_1 , м. Харків,
до Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", м. Харків,
про визнання протиправною та скасування організаційної структури,-

                                         ВСТАНОВИЛА:

25.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", в якій просить суд визнати протиправною та скасувати організаційну структуру АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", затверджену рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020).
01.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №15023), в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме:
- зупинити дію рішення Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020), щодо затвердження нової організаційної структури АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО";
- зупинити дію наказу в.о. генерального директора АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" Логвиненко К.О. від 15.05.2020 №633;
- заборонити АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам) вчинювати будь-які дії, спрямовані на запровадження організаційної структури, встановленої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол від 15.05.2020 №9/2020).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.07.2020 у справі №922/2027/20 заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Зупинено дію рішення Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020), щодо затвердження нової організаційної структури АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО". Зупинено дію наказу в.о. генерального директора АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" Логвиненко К.О. від 15.05.2020 №633. Заборонено АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (код ЄДРПОУ 00131954) в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (код ЄДРПОУ 00131954), а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (код ЄДРПОУ 00131954)) без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам: вчинювати будь-які дії, спрямовані на запровадження організаційної структури, встановленої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол від 15.05.2020 №9/2020).
Ухвала обгрунтована наявністю та достатністю передбачених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України підстав для застосування заявлених позивачем заходів  забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020), зупинення дії наказу в.о. генерального директора АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" Логвиненко К.О. від 15.05.2020 №633 та заборони вчинювати будь-які дії, спрямовані на запровадження організаційної структури, встановленої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол від 15.05.2020 №9/2020), оскільки їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі, вжиття цих заходів  відповідає вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів та вимогам щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. З наявних матеріалів справи вбачається, що такі заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
При цьому суд зазначив, що відновлення попередньої організаційної структури підприємства у разі, якщо будуть вчинені усі відповідні дії на її скасування і запровадження нової (затв. протоколом засідання від 15.05.2020 №9/2020), а остання за результатами розгляду справи буде визнана незаконною, буде неможливим або значно ускладненим, оскільки  під час запровадження нової структури відбуватиметься звільнення посадових осіб і персоналу АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", що наразі перебувають на посадах, котрі не передбачені новою структурою (п.1 ч. ст.40 КЗпП України (Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників). В умовах економічної кризи, викликаної нею нестабільністю на ринку праці, в умовах перманентної нестачі кваліфікованих кадрів, що володіють необхідним досвідом для забезпечення нормальної безперебійної роботи такого стратегічного підприємства, відновити втрачений кадровий потенціал буде практично неможливо. Це з високим ступенем імовірності свідчить про те, що у разі задоволення позову у даній справі виконання рішення суду буде неможливим у разі, якщо усі відповідні організаційні, кадрові, фінансові заходи що випливають з наслідків запровадження нової організаційної структури підприємства, будуть вже фактично вчинені. Так заходи є невідворотними і навіть їх подальше скасування в судовому порядку неспроможне у повній мірі відновити попередній стан. Це значно погіршить показники господарської діяльності АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" та зашкодить правам та в кінцевому підсумку охоронюваним законом інтересам його акціонерів, в т.ч позивача.
Також суд зазначив, що виконання оскаржуваного рішення Наглядової ради у разі його незупинення та подальшого скасування та викликане цим масове незаконне звільнення працівників підприємства можуть призвести до значних збитків АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" у вигляді виплат вихідної допомоги звільненим працівникам відповідно до положень частини першої ст. 44 КЗпП України (При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток). Повернути такі виплачені кошти назад підприємству буде неможливо або значно складно.
Відповідач із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм  процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по  справі № 922/2027/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ "Харківобленерго" про визнання протиправною та скасування організаційної структури АТ "Харківобленерго", затвердженої рішенням Наглядової ради АТ "Харківобленерго"  від 15.05.2020 ( протокол засідання від 15.05.2020 № 9/2020), стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на безпідставність висновку господарського суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову, оскільки позивачем при поданні заяви про забезпеченя позову  не було доведено належними та допустимими доказами в розуміні ст.ст. 77-79 Господарського процессуального кодексу України  наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує  застосування певного заходу до забезпечення позову та не підтверджено, що невжиття таких  заходів може істотно ускладнити  чи унеможливити виконання рішення суду  або ефективний  захист поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника.
Зокрема  скаржник зазначає, що саме лише посилання позивача  на те, що затвердження  нової організаційної структури передбачає перейменування значної кількості  посад,  а також структурних підрозділів товариства, їх  злиття та поділ створює очевидні передумови  для звільнення значної кількості працівників відповідно до  приписів п. 1 ч. 1 статті 40 КЗпП України та  того, що це призведе  до значних збіитків АТ «Харківобленерго», існує загроза невиконання  чи утруднення виконання  можливого рішення суду про задоволення позову,оскільки  у такому випадку до завершення  судового розгляду зміна організаційної структури Товариства, спричинить  негативні наслідки  для позивача, не можуть  бути безумовною підставою для забезпечення позову  та потребують доведення.
Скаржник стверджує, що позивачем не доведено  причинно-наслідкового зв`язку між звільненням  посадових осіб і персоналу Товариства, що наразі перебувають  на посадах, котрі  не передбачені  новою структурою та погіршенням  показників господарської діяльності товариства, завданням шкоди правам  та охоронюваному законом інтересам його акціонерів , в т.ч. позивача, зокрема, не навів, які саме показники (кількісні, якісні, натуральні чи вартісні тощо) господарської діяльності Товариства будуть погіршені.В свою чергу скаржник стверджує, що зміна організаційної структури призведе до оптимізації трудових ресурсів, що дозволить зекономити кошти  Товариства та збільшити  ефективність  роботи існуючих працівників шляхом підняття заробітної плати.
Також скаржник зазначає, що, посилаючись в обґрунтування свого висновку про наявність підстав для вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову на те, що пунктом  2 протоколу засідання від 15.05.2020 № 9/2020 Наглядовою радою АТ «Харківобленерго»  ухвалено рішення  про припинення  повноважень членів  дирекції АТ «Харківобленерго, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд не врахував, що позивач  не є представником  зазначених членів дирекції товариства  і не може звертатися  в їх інтересах до суду.
Крім цього, скаржник заперечує проти  висновків суду, що скорочення  членів Дирекції Товариства оскаржуваним  рішенням Наглядової ради Товариства  відповідно до  п.п. 2  п. 16.2.1. та п. 24.1. Статуту відноситься  до виключної компетенції Загальних зборів Товариства, а не Наглядової ради, оскільки  зазначеними положеннями Статуту до виключної компетенції Загальних зборів Товариства віднесено  внесення змін до Статуту та не передбачено  виключну компетенцію Загальних зборів  з приводу затвердження організаційної структури, що не передбачає внесення змін до Статуту.Натомість, як стверджує відповідач, виходячи з п. 17.3. Статуту, яким до виключної компетенції Наглядової ради віднесено затвердження  внутрішніх положень(локальних нормативних актів), якими регулюється  діяльність  Товариства, єдиним уповноваженим органом  на прийняття рішення про зміну організаційної структури є Наглядова рада Товариства.
Скаржник  зазначає, що вжиті  судом заходи  забезпечення позову  не є адекватними  і співмірними із заявленими вимогами, оскільки, виходячи із законодавчо встановленої заборони  незаконного втручання органів  державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України), суд має  право заборонити  вчинення  певної дії лише товариству як юридичній особі, а не його органам, а вжитими судом  заходами  не повинна блокуватися господарська діяльність юридичної особи.Натомість заборона змінювати  організаційну структуру є прямим втручанням  в його внутрішню та господарську діяльність, а вжиття такого заходу  забезпечення позову як  зупинення ненормативного акту індивідуальної дії є втручанням у дискреційні повноваження  органів управління АТ «Харківобленерго».  
 Скаржник наголошує на неврахування судом тієї обставини, що  оспорюване рішення відповідача є актом індивідуальної дії, а тому не стосується прав позивача, який є міноритарним акціонером(номінальна вартість акцій становить 690 грн.),що виключає істотне ускладнення виконання рішення суду.
 З урахуванням того, що  21.03.2020 Розпорядженням  Харківської обласної державної адміністрації № 145 «Про встановлення режиму надзвичайної ситуації на території Харківської області» визначено ситуацію, яка склалася на території Харківської області, як надзвичайну  ситуацію регіонального рівня, а відповідача  внесено  до Реєстру  суб`єктів  природних монополій, які  провадять господарську діяльність  у сфері енергетики, безперешкодне  функціонування  відповідача є запорукою успішного  та безперешкодного функціонування  аварійно-рятувальних служб, медичних закладів та забезпечення  нормальної життєдіяльності  громадян. Тому є недопустимим  невизначеність  у керівництві природної монополії АТ «Харківобленерго», оскільки це ставить  під загрозу життя та здоров`я мешканців міста Харкова та Харківської області.   
Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 28.07.2020 для розгляду судової справи № 922/2027/20 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., судя Білоусова Я.О.,  суддя Пуль О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського  суду від 30.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго»  (вх. №  1838 Х 2/5) на ухвалу господарського суду Харківської       області від 02.07.2020 по справі № 922/2027/20 та призначено справу до розгляду на "10" серпня 2020 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №  104.
 У судове засідання 10.08.2020 з`явилися представники відповідача, які підтримують  апеляційну скаргу та  представник позивача, який проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а  оскаржувану ухвалу -без змін. 
 Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
 Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
 Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,  заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної  скарги, зважаючи на таке.
Згідно з ч. ч. 1, 2   ст. 136 Господарського процесуального кодексу    України   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу  України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а також ефективний  захист або поновлення  порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів  заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити  фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити  ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
      - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, заява про     забезпечення позову повинна бути  обґрунтованою  з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та   інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
    Водночас, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка  такої  відповідності здійснюється   господарським   судом,   зокрема,   з   урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
    При цьому, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених   ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд   має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або ефективний захист або поновлення прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка  звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
 В позовній заяві позивач обгрунтовує порушення його  корпоративних прав та інтересів  як акціонера  відповідача наступним.
 Затвердження нової організаційної структури рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020), 
яка передбачає перейменування значної кількості посад, а також структурних підрозділів товариства, злиття та поділ значної кількості структурних підрозділів, створюють очевидні передумови для зміни в організації виробництва та як наслідок,  звільнення значної кількості працівників відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,  що в свою чергу, призведе до значних збитків  Товариства та як наслідок порушує право позивача на  отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону. Також нова організаційна структура змінює кількісний склад виконавчого органу АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" - Дирекції, що передбачає внесення змін до Статуту  та є згідно з п.п. 2 п. 16.2.1. та п. 24 Статуту виключною компетенцією Загальних зборів Товариства, чим порушено  права позивача на участь в управлінні акціонерним товариством, а також на  отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону. 
 Зокрема, заявник ОСОБА_1 в обґрунтування протиправності організаційної структури АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", затвердженої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020), посилається на порушення відповідачем положень статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства", якою унормовано, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів, отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна Товариства. 
  ОСОБА_1 вважає, що протиправність організаційної структури АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", затвердженої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020) випливає з того, що вона затверджена не загальними зборами товариства, як це передбачено п.п.2 п.16.2.1. та п.24.1 статуту АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", а рішенням Наглядової ради. Втручання Наглядової ради в компетенцію загальних зборів є неприпустимим, адже це являє собою порушення ст.59 Закону України "Про акціонерні товариства" та порушення прав позивача на управління товариством (п.п. п.п.1 п. 8.2. Статуту АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства").
Разом з тим, заява про забезпечення  зазначеного позову обґрунтована тим, що, відповідачем  вчиняються   недобросовісні дії щодо запровадження  нової організаційної структури, затвердженої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020).
Зокрема  позивач вказує, що Наказом в.о. генерального директора АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" Логвиненко К.О. від 15.05.2020 №633 введено з 15.05.2020 в дію організаційну структуру АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО". Наказ від 02.12.2019 №1856 "Про організаційну структуру АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" вважати таким, що     втратив чинність.
З урахуванням наведеного, позивач стверджує, що якщо не вжити заходів  забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020) та дії Наказом в.о. генерального директора АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" Логвиненко К.О. від 15.05.2020 №633, заборони АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам вчинювати будь-які дії, спрямовані на запровадження організаційної структури, встановленої рішенням Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол від 15.05.2020 №9/2020), то така ситуація призведе до порушення розподілу  компетенції  в управлінні  АТ «Харківобленерго»  між його статутними органами, а саме легалізує узурпацію повноважень  Загальних зборів, учасником яких є позивач, а оскаржуваний розпорядчий акт відповідача вже буде реалізований, а тому корпоративні права позивача, на захист яких він подавав позов, будуть порушені в більшій мірі ніж на час подання позову, що утруднить чи унеможливить їх поновлення. 
Місцевий господарський суд, задовольнивши   заяву  позивача   про забезпечення позову виходив з того, що необхідно застосувати  заходи забезпечення позову  з метою уникнення вірогідного порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливості реального виконання судового рішення та уникнення будь-яких труднощів у процесі виконання у разі задоволення позову.  
Зокрема, суд зазначив, що наданими позивачем доказами підтверджується достатньо  обгрунтоване припущення щодо подальшого вчинення  відповідачем  дій  із реалізації оспорюваного акту, що в свою чергу може призвести  до виникнення обставин, на які  позивач посилається  як на порушення його корпоративних прав та інтересів, на захист та поновлення яких ним подано позов у даній справі.
Колегія суддів  вважає висновок суду про наявність підстав  для забезпечення позову необґрунтованими, з огляду на наступне. 
        Статтею 2  Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
   Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
      Серед основних засад (принципів) господарського судочинства цією статтею визначено пропорційність,зміст якого розкрито у статті  15 Кодексу,  а саме, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. 
      Разом з тим, колегія суддів вважає, що вжиті судом першої інстанції  заходи забезпечення позову не відповідають вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін, порушують розумний баланс між приватними інтересами позивача та публічними інтересами, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 152 Цивільного кодексу України,статтею 3 Закону України «Про акціонерні товариства»  акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.
Відповідно до статті 155 Цивільного кодексу України, статутний капітал акціонерного товариства утворюється з вартості вкладів акціонерів, внесених внаслідок придбання ними акцій.
      Відповідно до ст 1 Закону України «Про акціонерні товариства»:
  статутний капітал - капітал товариства, що утворюється з суми номінальної вартості всіх розміщених акцій товариства;
  корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.
        Статтею 20 Закону України «Про акціонерні товариства»  передбачено, що акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.
     Разом з тим, згідно зі статтею 25 Закону України «Про акціонерні товариства», кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на:
     1) участь в управлінні акціонерним товариством;
     2) отримання дивідендів;
     3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства;
      4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.
      Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування.
   Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.
       Таким чином, відповідно до чинного законодавства, обсяг таких корпоративних прав акціонера як  право брати участь в управлінні товариства шляхом голосування на його загальних зборах, отримання дивідендів, отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства визначається номінальною вартістю належних акціонеру акцій.
       Як зазначено вище, саме на можливість порушення зазначених корпоративних прав, в разі невжиття заходів  забезпечення позову, посилається позивач.
Разом з тим,  згідно зі статутом відповідача  його  статутний капітал  становить 59004374,80 грн., який поділений   на 256540760 простих іменних акцій вартістю 0,23 грн., в той час як  позивач є власником акцій номінальною вартістю 690 грн., що складає 0,0011% статутного капіталу.
       Зважаючи на це, позивач як міноритарний акціонер не має істотного впливу на прийняття загальними зборами рішень та має незначний обсяг корпоративних прав на  отримання дивідендів та  отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства.
    В той же час, вжиття  заходів забезпечення позову з метою недопущення  можливого порушення  зазначених корпоративних  прав позивача може  призвести до  істотного порушення  прав та інтересів як відповідача, так і  великої кількості інших осіб та тяжких соціальних наслідків.
     Відповідно до статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
       Статтею 161 Цивільного кодексу України передбачено, що виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом.
       Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства.
    Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і   законом.
      Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим (директор, генеральний директор).
   Статтею 58 Закону України «Про акціонерне товариство» передбачено, що  виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.
       До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.
   Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.
       Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).
       Статутом відповідача (п. 15.2, п. 18) передбачено, що його виконавчим  органом  є Дирекція, до повноважень якої,серед іншого, належить здійснення  керівництва та вирішення всіх питань поточної діяльності  Товариства крім тих, що чинним законодавством,Статутом та рішеннями загальних зборів  віднесені до компетенції Загальних зборів та/або Наглядової ради.
Так, з матеріалів справи вбачається, що  на виконання оспорюваного рішення Наглядової ради АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 №9/2020), щодо затвердження нової організаційної структури АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" та наказу в.о. генерального директора АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" Логвиненко К.О. від 15.05.2020 №633, відповідно до  пункту  2 протоколу засідання від 15.05.2020 № 9/2020 Наглядової ради АТ «Харківобленерго»  ухвалено рішення  про припинення  повноважень членів  дирекції АТ «Харківобленерго, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Крім цього, згідно з протоколом  № 11/2020 засідання  Наглядової ради АТ «Харківобленерго» від 14.07.2020 Наглядовою радою Товариства  прийнято рішення про  припинення  повноважень члена  дирекції ОСОБА_7 та розірвано з ним контракт від 22.10.2018 .
В той же час , відповідно до цього ж протоколу були прийняті рішення про обрання до складу  дирекції трьох нових членів, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . 
Таким чином, на даний час  вже  здійснено звільнення переважної більшості членів дирекції попередньої організаційної структури  Товариства та призначено нових членів цього виконавчого органу Товариства відповідно до затвердженої нової організаційної структури, у зв`язку з чим зупинення оспорюваного рішення,яким затверджено нову організаційну структуру Товариства  та наказу  відповідача, яким таку структуру введено в дію, заборона вчиняти дії,спрямовані  на запровадження нової організаційної структури  призведе до відсутності діючого у повному складі повноважного виконавчого органу відповідача,  та як наслідок -до блокування господарської діяльності діяльності Товариства.
Крім цього, відповідно до статуту АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО"  (п. 3), його основними видами  господарської діяльності  є виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, розподіл електричної енергії та надання послуг  комерційного обліку.  
АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" внесено до Реєстру суб`єктів природних монополій, які провадять господарську діяльність у сфері енергетики, який розміщений на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП). 
Враховуючи це, дестабілізація роботи  виконавчого органу АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" та як наслідок,  блокування його господарської діяльності призведе до порушення прав та інтересів великої кількості споживачів електричної та теплової енергії.
При цьому, з урахуванням того, що  21.03.2020 Розпорядженням  Харківської обласної державної адміністрації № 145 «Про встановлення режиму надзвичайної ситуації на території Харківської області» визначено ситуацію,яка склалась  на території Харківської області, як надзвичайну  ситуацію регіонального рівня, а відповідача  внесено  до Реєстру  суб`єктів  природних монополій, які  провадять господарську діяльність  у сфері енергетики, безперешкодне  функціонування  відповідача є запорукою успішного  та безперешкодного функціонування  аварійно-рятувальних служб, медичних закладів та забезпечення  нормальної життєдіяльності  громадян.Тому є недопустимим  невизначеність щодо керівництва природної монополії АТ «Харківобленерго», оскільки це ставить  під загрозу життя та здоров`я мешканців міста Харкова та Харківської області,нормальну роботу підприємств,установ, організацій, які є споживачами енергії.   
     Крім цього, вжиті  судом заходи  забезпечення позову  не є адекватними  і співмірними із заявленими вимогами також з тих підстав, що,  виходячи із законодавчо встановленої заборони  незаконного втручання органів  державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України), суд має  право заборонити  вчинення  певної дії лише товариству як юридичній особі, а не його органам, а вжитими судом  заходами  не повинна блокуватися господарська діяльність юридичної особи. 
Також, як обґрунтовано зазначає відповідач,  вжиті заходи забезпечення позову  фактично блокують його нормальну  діяльність , оскільки вносять невизначеність  у трудові  правовідносини Товариства із його працівниками з приводу обчислення заробітної плати,обліку трудового, в тому числі пільгового стажу роботи, оформлення дострокового виходу на пенсію тощо.Така невизначеність у трудових  правовідносинах тягне за собою  невизначеність  у податкових правовідносинах та правовідносинах із  додержання вимог трудового законодавства  щодо визначення заробітної плати, гарантій  в оплаті праці, що може призвести до нарахування  відповідачу штрафних санкцій за відповідні порушення.   
        Таким чином, з матеріалів справи вбачається явне порушення  співвідношення між можливими негативними наслідками від невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, з урахуванням прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з тими  негативними наслідками,   які можуть настати   від вжиття цих заходів для відповідача та осіб, які не є учасниками судового процесу, що свідчить  про порушення  розумного балансу між приватними  і публічними інтересами.          
За таких обставин, заявником  при зверненні до господарського суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову не було  доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України,  наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, а тому за відсутності встановлення вказаних обставин, вжиті  господарським судом першої інстанції заходи забезпечення позову не можна визнати здійсненими з дотриманням принципу пропорційності, вимог збалансованості інтересів сторін, адекватності та розумності.
На підставі викладеного, колегія суддів  вважає, що ухвала Господарського суду Харківської області від 02.07.2020 у справі № 922/2027/20 про вжиття заходів забезпечення позову прийнята при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушенні норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1  про забезпечення позову . 
Виходячи з наведеного та керуючись ст. 129,  255,  269, 271, пунктом 2  п.  1  ч.1 статті 277статті 275, 276 ,281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

                                                ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО"  задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.07.2020 по справі № 922/2027/20 скасувати. 
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. 15023) відмовити.
     Постанова набирає законної сили з моменту  її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
        Повний текст постанови складено   14.08.2020 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Тарасова

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.А. Пуль