Ухвала    
 
24 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 373/238/19
провадження № 61-12684 ск20 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Панченко Тетяна Анатоліївна, на постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у справі за позовом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину та визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2020 року позов Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 липня 2016 року, видане приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н. М. на ім`я ОСОБА_2 , реєстровий № 1120 на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області                  від 11 лютого 2020 року скасовано в частині відмови у позові та ухвалено нове, яким позов в цій частині задоволено. Визнано недійсними договори купівлі-продажу земельної ділянки № 1295 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 1292 від 28 жовтня 2016 року, посвідчені приватним нотаріусом Баришівського нотаріального округу Поздняковою Н. М., укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
До Верховного Суду 20 серпня 2020 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підстави касаційного оскарження судового рішення визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 754/4108/18-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 761/31879/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року на підставі пункту 1 частини другоїстатті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судом апеляційної інстанціїв оскаржуваному судовому рішенні застосовані норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду і таке застосування, на думку заявника, призвело до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судом.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областіцивільну справу № 373/238/19 за позовом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину та визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 жовтня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара