УХВАЛА

24 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/17533/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пількова К. М. - головуючого, Зуєва В. А, Чумака Ю. Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
про стягнення 198 317 612,64 грн, 

ВСТАНОВИВ:
22.07.2020 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", Відповідач) звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 27.08.2020 касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з тим, що скаржник не надав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі та не обґрунтував наявність підстав для касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України; надано строк для усунення недоліків до 11.09.2020.
04.09.2020 на виконання вимог ухвали Суду скаржник направив заяву про усунення недоліків з такими додатками: 1) платіжним дорученням №4578 від 27.07.2020; 2)   доказами направлення копії заяви іншим учасникам справи; 3) копією першої сторінки ухвали Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 910/17533/19 з вхідною відміткою скаржника про її отримання; 4) копією конверту Верховного Суду; 5) копією роздруківки з сайту "Укрпошта"; 6) копією довіреності представника, що надійшла на адресу Касаційного господарського суду 07.09.2020. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
За пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу. 
При цьому, абзацом 2 частини другої статті 290 ГПК України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень неправильно застосували норми матеріального права, а саме статей 22 Цивільного кодексу України, статей 217, 218, 224, 225, 226 Господарського кодексу України (далі - ГК України); не врахували висновку щодо застосування статей 224, 225, 226 ГК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №   910/3579/17. Крім того, наводить висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18 щодо застосування статей 224, 225 ГК України з посиланням на те, що аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 03.03.2020 у справі №916/3197/17, при цьому не зазначаючи, що його не враховано судами під час розгляду справи.
Також скаржник вказує, що суди порушили норми процесуального права, а саме статей 7, 73-79, 86, 236 ГПК України, оскільки не надали належну оцінку твердженням Відповідача, а також наявним в матеріалах справи доказам, зокрема, звіту про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування №2 від 12.11.2018 за жовтень 2018; довідці від 04.12.2019 №227/18-12/19; наданому позивачем листуванню з AT   «Дніпроазот»; довідкам від 04.12.2019 про розмір грошових зобов`язань Позивача станом на 14.12.2018 та 10.12.2018, довідками про залишки грошових коштів на поточних рахунках Позивача станом на 14.12.2018 та 10.12.2018, довідками про середню ціну реалізації газу за серпень 2019 та грудень 2018.
Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, Суд визнає, що подані матеріали є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі.
Також у касаційній скарзі скаржник просить зупинити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, посилаючись на те, що передчасне виконання судових рішень призведе до безпідставного позбавлення АТ "Укртрансгаз" значних обсягів майна, що в свою чергу може призвести дестабілізації роботи та негативно відобразиться на належному виконанні функцій підприємством. 
Скаржник зазначає, що перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки замовники послуг, в тому числі з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, які надавалися до 31.12.2019, не здійснюють оплату наданих їм послуг у встановлені договорами строки, крім того, щомісяця відраховуються значні суми до державного бюджету України, державних цільових фондів, а також на виплату заробітної плати працівникам підприємства.
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.
Як свідчать матеріали справи, ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Укртрансгаз" про стягнення 198 317 612, 64 грн збитків.
Оскаржуваним рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020, позов задоволено частково; стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" 108 539 308,27 грн збитків та 367 947,42 грн витрат по сплаті судового збору, в задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Оскільки в клопотанні АТ "Укртрансгаз" про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень відсутні обґрунтовані доводи, підтверджені відповідними доказами, які дають підстави для висновку про необхідність зупинення їх виконання, зокрема, що свідчать про неможливість повороту виконання рішення, вжиття щодо скаржника заходів, які матимуть незворотні наслідки, якщо ці заходи не зупинити, Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого з 12.03.2020 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).
Пунктом 2 Розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Керуючись статтями 234, 235, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі №910/17533/19.
2. Призначити розгляд справи у судовому засіданні на 20 жовтня 2020 року о  13:40 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 202.
3. Визнати участь представників учасників справи у судовому засіданні необов`язковою.
4. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу із наданням доказів надсилання іншим учасникам справи копій відзиву та доданих до нього документів до 09.10.2020. 
5. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у справі №910/17533/19 відмовити.
6. Копію цієї ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 К. М. Пільков
Судді                                                                                                    В. А. Зуєв
                                                                                                    Ю. Я. Чумак