ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7228/20 Справа № 210/1178/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.         
суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.
при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезгаданим позовом. Позов обґрунтовано тим, що 14 січня 2020 року на об`єкті, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 представниками АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», було проведено планову перевірку та складено акт про порушення № 021 від «14» січня 2020 року, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціонований відбір природного газу споживачем, шляхом несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами. В подальшому лічильник газу G4-№0102901 було направлено на повірку експертизу, про що складено протокол № 047 від «14» січня 2020 року, у докладному описі порушень якого вказано, що у лічильнику наявний сторонній предмет у середині лічильника.
15 січня 2020 року комісією з проведення експертиз ЗВТ та пломб АТ «КРИВОРІЖГАЗ» було проведено експертизу ЗВТ та пломб, в результаті чого складено акт № 017 експертизи ЗВТ та пломб від «15» січня 2020 року, згідно з висновками якого було встановлено порушення, а саме: навісні свинцеві пломби з тавром повірника за 2009 рік - одна з них є заводського виконання переобтиснена тавром повірника. Всередині лічильника на колекторі вимірювального механізму біля вхідного патрубка наявний непередбачений заводом отвір, у якому знаходиться сторонній предмет - частина медичного шприца. Через отвір природного газу при споживанні не обліковувався. Виявлено дві частини поршня з медичного шприца - частина конструкції довга з ребрами знаходилася у нижньому корпусі, а верхня частина поршня з магнітом - окремо на колекторі. На підставі виявлених порушень, Державним підприємством «Криворізький науково- виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації» було видано довідку про непридатність лічильника від «15» січня 2020 року. На підставі вищевказаного протоколу фахівцем Відповідача був здійснений розрахунок не облікованих об`ємів природного газу згідно якого було здійснено перерахунок та донараховано до сплати 94 358, 01 гривен 01 копійка. Позивач не погодившись із висновками відповідача просить суд визнати незаконними дії Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», щодо складення Акту про порушення № 021 від 14 січня 2020 року, складеним Акціонерним товариством «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», по відношенню споживача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1; Визнати незаконним та скасувати Акт про порушення № 021 від 14 січня 2020 року, складений Акціонерним товариством «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», по відношенню споживача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», щодо нарахування заборгованості у розмірі 94 358, 01 гривен 01 копійка, нарахованої на підставі Акту про порушення № 021 від 14 січня 2020 року, споживачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; Скасувати заборгованість у розмірі 94 358, 01 гривен 01 копійка, нараховану Акціонерним товариством «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», на підставі Акту про порушення № 021 від 14 січня 2020 року, споживачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; Зобов`язати Акціонерне товариство «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ», провести перерахунок споживачу № 021 від 14 січня 2020 року, споживачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено вчинення з боку відповідача незаконних дій. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що позивач є споживачем природного газу, а відповідач - Оператор газорозподільної системи, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням. 
14 січня 2020 року за адресою позивача представниками AT «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 021 відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме: «несанкціонований відбір природного газу споживачем шляхом несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами, а саме зміна конструкції вимірювального механізму внаслідок чого облік газу здійснюється некоректно, порушення виявлено після демонтажу лічильника газопроводу за допомогою спецзасобу введеного у вхідний патрубок , виявлено сторонній предмет закріплений у колектор. Демонтаж лічильника ініційовано під час перевірки у зв`язку з відсутністю зміни показів при роботі». Акт про порушення підписано Відповідачем з зауваженнями.(а.с.14)
В п. 8 Акту про порушення відповідачу повідомлено, що комісія по розгляду акту про порушення буде проводити засідання 23.01.2020 року о 09-00 год. за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1 та зазначено контактний телефон. (а.с14-зворот).
Виявлене представниками АТ «Криворіжгаз» 14.01.2020р. порушення в домоволодінні позивача, передбачене Кодексом ГРС та кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу споживачем шляхом несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу прихованими заходами…( пп.1 п.1 гл.2 розд. XI Кодексу ГРС). 
Згідно п.3 Акту № 021 від 14.01.2019 року покази лічильника (ЗВТ) на дату складання акту: 40969,20 м3. Відповідно до п.4 цього акту порушення було усунуте шляхом демонтажу лічильника на експертизу. Також було припинено розподіл природного газу шляхом перекриття та пломбування запірного пристрою на ввідному газопроводі (пломба С12524033). Акт про порушення був підписаний Позивачем із зауваженнями(а.с.14 - зворот).
Відповідно до п.5 Акту № 021 від 14.01.2019 року за виявленими порушеннями споживачу необхідно привести у відповідність вузол обліку газу та систему газопостачання в порядку та у строки, передбаченні чинним законодавством України, звернувшись до одного із центрів обслуговування клієнтів АТ «Криворіжгаз».
Відповідно до п.5 гл.5 розділу 11 Кодексу споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. Про здійснення фото- та відеофіксації зазначено у п.7 акту, фотокартки додані до відзиву.
В пункті 8 Акту про порушення Позивачу повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 23.01.2019р. з 9.00 год до 10.30 год. за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1 та зазначено контактний телефон. Таким чином, Позивача було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення та дату засідання.
Акт про порушення був складений в присутності споживачів за адресою домоволодіння та підписаний споживачами: Позивачем ОСОБА_2 
14 січня 2019 року за адресою проживання Позивача представниками Відповідача складено Акт № б/н про демонтаж засобу вимірювальної техніки, результатом огляду засобу вимірювальної техніки зазначено: «Підробна пломба заводу-виробника. Вирізан біндекс праворуч. Лічильник працює з гальмуванням. Підозра щодо зміни конструкції лічильника.». Акт Позивачем підписаний без зауважень.
15 січня 2019 року представниками Відповідача складено Протокол №047 щодо направлення ЗВТ на експертизу G4 -№0102901, з показами 40969,20 м.куб, дата проведення повірки - 27.05.2014, відповідно до якого в графі «Наявність та цілісність пломб заводу - виробника лічильника або Держстандарту України» - наявна, цілі; в графі №3 «Перевірка роботи лічильника на мінімальній витраті» - не працює ; «Наявність/відсутність механічних пошкоджень лічильника» - відсутність; «Наявність/відсутність інших ознак впливу на ЗВТ / пломбу» - прочерк; «Докладний опис порушень» зазначено: «Наявний сторонній предмет у середині лічильника виявлений після демонтажу лічильника». Відповідно до п.10 та п.11 Протоколу зазначено, що експертиза буде проводитися в АТ «Криворіжгаз» 15.012019р. на 8.40 год. Цей протокол був складений за адресою Позивача і підписаний ним без зауважень.
15 січня 2019 року проведено експертизу лічильника газу, а саме марки ВІЗАР G4 №0102901, з показами 40969,207 м3, за результатами якої складно акт №017 (копія додається), відповідно до якого зазначені виявлені порушення: «Цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ - наявні з тавром повірника; Наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ - наявні; Відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації - прочерк; Механічні пошкодження та інше - наявні. Експертизою виявлені наступні порушення: Наявні синцеві пломби з тавром повірника за 25009 рік - одна з них є заводського виконання переобтиснена тавром повірника. Всередині лічильника на колекторі вимірювального механізму біля вхідного патрубка наявний непередбачений заводом отвір, у якому знаходиться сторонній предмет - частина медичного шприца. Через отвір природний газ при споживанні не обліковувався. Виявлено дві частини поршня з медичного шприца - частина конструкції довга з ребрами знаходилася у нижньому корпусі, а верхня частина поршня з магнітом - окремо на колекторі. Висновок комісії: Дані порушення здійснені прихованими заходами, є наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу та призвели до недостовірності показів. Лічильник непридатний до подальшої експлуатації».(а.с.19).
Експертиза проведена в присутності Позивача ОСОБА_1 .
Крім цього, в акті експертизи зазначено цілісність пломби на упаковці (сейфпакету) №0230879, який був опломбований під час демонтажу і складання акту про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №017 від 15.01.2019 року. Враховуючи, що лічильник газу шляхом пакування до сейф пакету був захищений від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи, то після відкриття упаковки 15.01.2019 року під час проведення експертизи його стан повністю відповідає тому, в якому стані цей лічильник був демонтований за місцем виявлення порушення, тобто за адресою домоволодіння Позивача.
Відповідно до пункту 10 глави 10 Розділу 10 Кодексу ГРМ після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів, затвердженого наказом Мінінстерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016р. №193 та зареєстрованого в Мінюсті України 24.02.2016р. за №278/28408.
Повірка була здійснена представником метрологічної служби - ДП «Кривбасстандартметрологія», за результатами повірки встановлено, що засіб ЗВТ лічильник марки ВІЗАР G4 №0102901, не відповідає вимогам згідно рекомендації Р 50-071-98 «Лічильники газу побутові» Методи та засоби повірки. Підстави для визначення ЗВТ непридатним: згідно п.6.9 Похибка вимірювань перевищує допустиму та становить при:
Qmax - ? вим= 49,70% ? доп= ± 3%
Qmax - ? вим= 100% ? доп= ± 3%
Qmax - ? вим= 100% ? доп= ± (-6?3)%
Отже факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника підтверджується також і довідкою ДП «Кривбасстандартметрологія» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Т-ДН-9947/20 від 15.01.2019 року (а.с.20).
Враховуючи виявлене за адресою Позивача порушення, проведені експертне дослідження і повірку ЗВТ було встановлено, що неможливість подальшої експлуатації лічильника газу зумовлена наявністю всередині лічильника стороннього предмету, зміною конструкції самого лічильника, що є порушенням Кодексу ГРС - несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійсненого шляхом прихованих заходів.
Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено вчинення з боку відповідача незаконних дій. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч.1ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: - житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; - виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; - засіб обліку прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; - комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; - норми споживання, кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; - споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Згідно з п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.
Як зазначено у ч.1 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.
При цьому, правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, набрав чинності 27 листопада 2015 року, розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу».
Відповідно до ч.1ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
Згідно з положеннями ст.6 вказаного Закону та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (відповідно до абз.4 пп. «а» п.2 ч.1 ст.6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21.12.2017 «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», - тільки для приготування їжі - до 01.01.2021).
В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року (далі - Кодекс), зазначено, що Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та, здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем Відповідач є оператором ГРМ.
Відповідно до п.11 гл.5 розділу 11 Кодексу Оператору ГРМ має бути компенсована споживачем вартість необлікованого об`єму природного газу в повному обсязі за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу, яка розрахована відповідно до вимог цього розділу (11) у випадку, якщо необлікований (донарахований) об`єм природного газу припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто період належить до закритого балансового періоду, який не потребує коригування (включення до) закритих періодів.
Побутовий споживач - Фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем).
Відповідно до п.1 р.2 гл. ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:
1) наявність несанкціонованого газопроводу;
2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);
4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання;
5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);
6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
За змістом розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.
Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.
У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Відповідно до п. 5 глави 10 кодексу ГРМ, після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються:
1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі;
2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі;
3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ;
4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ;
5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;
6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ;
7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації;
8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ;
9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.
Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.
Згідно абзацу 3 п.3.2 розділу 3 «Умови передачі природного газу споживачу» Типового договору розподілу природного газу споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Згідно пункту 1 глави 7 Розділу 6 Кодексу Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення розподілу природного газу, зокрема у випадках: (6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ (що згідно п.4 гл.1 розділу 1 Кодексу може бути здійснено шляхом під`єднання несанкціонованого газопроводу); (7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; в інших випадках, передбачених законодавством.
Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу, (п.2 гл.7 розділ 6 Кодексу).
Відповідно до п.6 гл.9 Розділу 10 Кодексу у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак, зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу, представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
Згідно п.9.1 розділу 9 Типового договору розподілу природного газу Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно- відновлювальних робіт.
Крім того, згідно ст. 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки - встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність"повірка засобів вимірювальної техніки здійснюється посадовими особами територіальних органів і метрологічних центрів - державними повірниками, атестованими у порядку, встановленому нормативно-правовим актом ЦОВМ (центрального органу виконавчої влади у сфері метрології).
Згідно ч. 9 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології ЦОВМ.9
Згідно з Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" надано виключно компетенцію державним повірниками встановлювати факт втручання в роботу газового лічильника.
Доводи апеляційної скарги про те, що правова позиція районного суду яка мотивована тим, що заявлені позовні вимоги щодо визнання незаконними акту АТ "Криворіжгаз" про порушення не є підставою для виникнення прав та цивільних обов`язків у позивача, оскільки лише фіксує наявність або відсутність певних обставин, є хибною, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки документи, які позивач оскаржує є внутрішніми документами АТ "Кріворіжгаз" і не належать до актів, в розумінні ст. 16 ЦК України, а отже певних обов`язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а є лише фіксацією виявленого порушення.
Посилання в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доказам при розгляді даної справи, окрім цього безпідставно відмовлено в розгляді справи в загальному позовному провадженні, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції з урахуванням всіх наявних доказів у справі, розглянув справу у відповідності до вимог закону, та ухвалив обґрунтоване рішення про відмову в позові.
Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказів того, що з боку відповідача були вчинені незаконні дії, позивачем ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції надано не було.
Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. 
Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року - залишити без мін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко