П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/109/19	

Категорія: 111030400                                                                                                             
                                                                                                                                Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В. В.
                                                                                                                                Час і місце ухвалення:  15:51 год,м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       
при секретарі –  Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 № 00100401411, № 00100391411,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ “Техноторг” звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.11.2018 № 00100401411, № 00100391411 
Позовні вимоги обґрунтовані недоведеністю відповідачем факту заниження позивачем податкових зобов`язань зі сплати ввізного мита та зі сплати податку на додану вартість. Позивач зазначив, що висновки Управління про те, що Товариство допустило невірну класифікацію товару, в результаті чого застосувало ставку ввізного мита 0% замість 5%, є помилковими. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" до Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволено.
Визнано протиправним та скасовано прийняте 01.11.2018 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 00100401411.
Визнано протиправним та скасовано прийняте 01.11.2018 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 00100391411.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг"  судовий збір у сумі 19 210 грн. сплачений платіжним дорученням від 14.01.2019 № 3115 та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1884 грн., сплачені платіжним дорученням від 25.03.2019 № 5795.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на технічні та експлуатаційні характеристики задекларованого Товариством товару, які містяться на офіційному сайті виробника та в мережі інтернет, зазначає про правильність віднесення товару до товарної підкатегорії, що передбачає ставку ввізного мита 5%.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Миколаївській області заявило клопотання про заміну відповідача по справі Головне управління ДФС у Миколаївській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Миколаївській області.
Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для його задоволення.
Так, відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019р. №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби»  утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби. В додатку 1 вказаної постанови серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються, визначено Головне управління ДПС у Миколаївській області, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Миколаївській області.
Таким чином, відповідно до  ст. 52 КАС України, відповідач у справі - Головне управління ДФС у Миколаївській області підлягає заміні на процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Миколаївській області.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що з 28.09.2018 по 05.10.2018 посадові особи Управління провели документальну невиїзну перевірку Товариства з питань державної митної справив частині правильності класифікації товару “автонавантажувач DIECI AGRI STAR”, результати якої оформили актом від 12.10.2018 № 2463/14-29-14-11/30976452.
Підставою для проведення перевірки в Акті зазначений пункт 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України, відповідно до якого документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
У доданому відповідачем до відзиву Листі ДФС, зокрема, вказано: “… з урахуванням характеристик товару, наявних в мережі Інтернет, відповідно до технічної інформації, представленої на офіційному сайті-виробника, вимог УКТ ЗЕД та пояснень до товарної позиції 8427 УКТ ЗЕД класифікація товару “Телескопічний навантажувач Agri Star 37.7, торгівельної марки “Dieci” повинна здійснюватись у товарній підкатегорії 8427 20 11 00 (ставка ввізного мита – 5%) як “штабелювальні навантажувачі для нерівної місцевості з вилковим та іншими видами захвату”. Вищезазначена позиція по класифікації … узгоджується з позицією Департаменту адміністрування митних платежів, яка зазначена у листі від 04.09.2018 № 1721/99-99-19-03-01-18 … з метою повноти нарахування та сплати податків і зборів … доручаю ГУ ДФС у Миколаївській області вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи у порядку, визначеному статтями 354 – 354 Митного кодексу України, відносно ТОВ “Техноторг”, яке здійснювало митне оформлення товару “Телескопічний навантажувач Agri Star 37.7, торгівельної марки “Dieci”, у товарній позиції 8429 … протягом 2015 -2018 років на предмет правильності визначення класифікації імпортованого товару згідно з УКТ ЗЕД …” 
Інформації щодо навантажувача DIECI AGRI STAR 38.10 Лист ДФС не містить.
В Акті (зміст якого фактично дублює зміст Листа ДФС) зазначено, що Товариство здійснило декларування “… товару “Автонавантажувачі колісні фронтальні, одноковшові, навантажувач DIECI AGRI STAR 37.7,  AGRI STAR 38.10”  за кодом згідно УКТ ЗЕД 8429519900 (ставка ввізного мита 0%). Митне оформлення зазначеного товару в митному режимі імпорту ІМ “ 40” оформлено за МД від 13.03.2017 №UA504170/2017/2115, від 09.06.2017 №UA504170/2017/5049, від 07.08.2017 №UA504170/2017/6747, від 08.08.2017 №UA504170/2017/6806, від 08.08.2017 №UA504170/2017/6809, від 12.09.2017 №UA504170/2017/7795, від 19.09.2017 №UA504170/2017/7998, від 23.10.2017 №UA504170/2017/8987, від 06.11.2017 №UA504170/2017/9369, від 19.12.2017 №UA504170/2017/10779,від 19.12.2017№UA504170/2017/10781, від 26.12.2017 №UA504170/2017/10921, від 18.01.2018 №UA504170/2018/359, від 02.05.2018 №UA504170/2018/3457, від 05.05.2018 №UA504170/2018/3675, від 25.05.2018 №UA504170/2018/4316, від 29.05.2018 №UA504170/2018/4319, від 18.06.2018 №UA504170/2018/5061, від 01.08.2018 №UA504170/2018/6670, від 02.08.2018 №UA504170/2018/6703, від 03.08.2018 №UA504170/2018/6761, від 06.08.2018 №UA504170/2018/6796, від 07.08.2018 №UA504170/2018/6879 … з урахуванням характерних особливостей “навантажувача DIECI AGRI STAR 37.7 та  AGRI STAR 38.10”, наявних в мережі Інтернет, відповідно до технічної інформації, представленої на офіційному сайті виробника, вимог УКТ ЗЕД та пояснень до товарної позиції 8427 УКТ ЗЕД є телескопічним навантажувачем, класифікація якого повинна здійснюватися у товарній підкатегорії 8427 20 11 00 ... (ставка ввізного мита – 5%) …”. 
У висновках Акта посадові особи Управління вказали, що Товариство порушило:
вимоги статті 69 Митного кодексу України, Закону України від 19.09.2013 № 584-VII “Про Митний тариф України”, правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України “Про Митний тариф України”, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 3 169 265,95 грн.;
пункт 187.8 статті 187 та пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму мита, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 633 853,18 грн.
Податковим повідомленням-рішенням від 01.11.2018 № 00100401411 Управління збільшило суму грошового зобов`язання Товариства за платежем “мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності” на 3 961 582,44 грн., з яких 3 169 265,95 грн. – за податковими зобов`язаннями, 792 316,49 грн. – за штрафними (фінансовими) санкціями.
Податковим повідомленням-рішенням від 01.11.2018 № 00100391411 Управління збільшило суму грошового зобов`язання Товариства за платежем “податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання” на 792 316,48 грн., з яких 633 853,18 грн. – за податковими зобов`язаннями, 158 463,30 грн. – за штрафними (фінансовими) санкціями.
Не погоджуючись із вищенаведеним рішенням відповідача позивач звернувся до суду із позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що у відповідача не було правових підстав для збільшення сум грошових зобов`язань ТОВ "Техноторг-Дон" зі сплати ПДВ з товарів ввезених на територію України суб`єктами господарювання та мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання. а тому спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем протиправно і підлягають скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до п. 49 ч.1  ст.4 Митного кодексу України  пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.
Згідно з  ст. 67 Митного кодексу України  українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про  Митний тариф України.
В  УКТ ЗЕД  товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в  УКТ ЗЕД  включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Відповідно до ч.1-5  ст. 69 Митного кодексу України  товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в  УКТ ЗЕД.
Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з  УКТ ЗЕД.
На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень  УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Згідно з ч.6, ч.7  ст. 69 Митного кодексу України  штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються  органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до  глави 4 цього Кодексу  або до суду.
Згідно з ч.1  ст. 246 Митного кодексу України  метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1, ч.2  ст. 248 Митного кодексу України  митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Згідно з ч.1  ст. 257 Митного кодексу України  декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до ч.6, ч.7  ст. 257 Митного кодексу України  умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом.  Положення про митні декларації  та  форми  цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а  порядок заповнення таких декларацій  та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього  Кодексу  та інших законодавчих актів.
Згідно з ч.8  ст. 257 КАС України  митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари:  пунктом г) яких передбачено зазначення коду товару згідно з  УКТ ЗЕД; 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені  частиною третьою  статті 335  цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).
Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012  № 650  затверджено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України  (далі-Порядок №650).
Відповідно до п.3 Розділу І Порядку № 650 класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації  УКТЗЕД, передбачених  Законом України  Про Митний тариф України  (далі - Основні правила інтерпретації  УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до  УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами  УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання  статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення;
контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в  митній декларації  вимогам  Основних правил інтерпретації  УКТЗЕД  під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Згідно з п.1, п. 2 розділу ІІІ Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з  УКТЗЕД  при їх декларуванні відповідно до  статті 69 Кодексу.
Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.
Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:
опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами  статті 257 Кодексу;
відомостей про товар та коду товару згідно з  УКТЗЕД, заявлених у  митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації  УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до  УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог  статті 68 Кодексу;
заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних  Класифікаційні рішення  програми  Інспектор 2006  ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії:
а) ідентичні товари;
б) подібні (аналогічні) товари;
в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів  а  та  б  абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі:
характеристики, які є визначальними для класифікації товару;
призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару;
перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з  УКТЗЕД  відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.
У випадку, передбаченому підпунктом «а»  абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з  УКТЗЕД  проводиться без додаткових процедур контролю.
У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з  УКТЗЕД  за наведеними характеристиками товару в Рішенні.
У випадку, передбаченому підпунктами «б»,  «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.
У разі якщо заявлений товар не передбачений підпунктами  а-  в  абзацу четвертого цього пункту, процедура контролю правильності класифікації товару здійснюється відповідно до цього Порядку.
У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог  статті 69 Кодексу  декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з  УКТЗЕД  (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №650).
У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення (пункт 6 розділу ІІІ Порядку №650).
Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.
Крім того, з метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування  УКТ ЗЕД  в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, що затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.
Відповідно до пунктів  6 Основних правил інтерпретації  УКТЗЕД  додатку до Закону України «Про Митний тариф України»  класифікація товарів в УКТ ЗЕД  здійснюється за такими правилами:
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за митними деклараціями від 13.03.2017 року №UA504170/2017/2115, від 09.06.2017 року №UA504170/2017/5049, від 07.08.2017 року №UA504170/2017/6747, від 08.08.2017 №UA504170/2017/6806, від 08.08.2017 №UA504170/2017/6809, від 12.09.2017 року №UA504170/2017/7795, від 19.09.2017 року №UA504170/2017/7998, від 23.10.2017 року №UA504170/2017/8987, від 06.11.2017 року №UA504170/2017/9369, від 19.12.2017 року №UA504170/2017/10779, від 19.12.2017 року №UA504170/2017/10781, від 26.12.2017 року №UA504170/2017/10921, від 18.01.2018 року №UA504170/2018/359,  від  02.05.2018 року №UA504170/2018/3457, від 05.05.2018 року №UA504170/2018/3675, від 25.05.2018 року №UA504170/2018/4316, від 29.05.2018 року №UA504170/2018/4319, від 18.06.2018 року №UA504170/2018/5061, від 01.08.2018 року №UA504170/2018/6670, від 02.08.2018 року №UA504170/2018/6703, від 03.08.2018 року №UA504170/2018/6761, від 06.08.2018 року №UA504170/2018/6796, від 07.08.2018 року №UA504170/2018/6879  позивачем здійснено ввезення (імпорт) на територію «Автонавантажувачі колісні фронтальні, одноковшові, навантажувач DIECI AGRI STAR 37.7,  AGRI STAR 38.10” за кодом згідно УКТ ЗЕД 8429519900 (ставка ввізного мита 0%)
У період з 28.09.2018 по 05.10.2018 року посадові особи Управління провели документальну невиїзну перевірку Товариства з питань державної митної справив частині правильності класифікації товару “автонавантажувач DIECI AGRI STAR”, за вищевказаними митними деклараціями,  результати якої оформили актом від 12.10.2018 № 2463/14-29-14-11/30976452 
Відповідно до ч. 1  ст. 345 Митного кодексу України  документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Згідно з ч.2  ст. 351 Митного кодексу України  документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 08.05.2018 в справі №808/1341/14, провадження №К/9901/7237/18.
Згідно з п.п. 54.3.6 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Відповідно до п.  54.5  ст.  54 Податкового кодексу України  якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, обов`язок визначення у відношенні товару коду класифікації покладається на декларанта товару, що поставляється на митну територію України, а орган доходів і зборів має перевірити правильність класифікації товару, поданого до митного оформлення.
У разі виявлення під час митного оформлення товару порушення правил класифікації орган доходів і зборів має самостійно класифікувати такий товар.
Про зміну класифікації заявленого до митного оформлення товару орган приймає відповідне рішення, яке може бути предметом оскарження до органу вищого рівня або до суду. Повноваженнями щодо прийняття рішення про класифікацію товару орган доходів і зборів наділений і після проведення митного оформлення товару.
Колегія суддів зазначає, що якщо орган ДФС, приймаючи митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань, за винятком, коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов`язкових платежів.
Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 р. у справі №814/978/17, адміністративне провадження №К/9901/5649/17, зазначив, що класифікацію товарів за  УКТ ЗЕД  здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією, може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження податкового органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, визначення суми грошових зобов`язань позивачу згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відбулось за відсутності результатів митного контролю, а також рішення компетентного органу про зміну класифікації товару, отриманих після закінчення процедури митного оформлення та випуску товару, тобто за відсутності правових підстав, всупереч вимог частин 4 та 7  статті 69 Митного кодексу України.
Судом першої інстанцій встановлено, що підставою для проведення перевірки ТОВ «Техноторг-Дон» в акті перевірки від 12.10.2018 р. Головного управління ДФС у Миколаївській області зазначено підпункт 1 частини 2  статті 351 Митного кодексу України. Однак, всупереч положень частини другої  статті 77 КАС України  апелянтом не надано доказів на підтвердження наявності наведених у зазначеній нормі підстав, а саме: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Тоді як імпортований позивачем товар, щодо правильності декларування коду якого стосувалась документальна перевірка, пройшов митне оформлення. Митні декларації, в яких позивач задекларував до ввезення на митну територію України товар: Автонавантажувачі колісні фронтальні, одноковшові, навантажувач DIECI AGRI STAR 37.7,  AGRI STAR 38.10”, за кодом УКТ ЗЕД 8429519900   були прийняті митним органом, а імпортований товар випущений у вільний обіг.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта в акті перевірки та в апеляційній скарзі на інформацію, зазначену у мережі Інтернет, якою вони обґрунтовують зміну класифікації товарів за  УКТ ЗЕД, адже інформація сайту не є офіційним документом.
Окрім того, колегія суддів акцентує увагу на відсутність відповідного рішення про призначення митної вартості, зміну коду товару тощо митного органу.
Крім того, наявним в матеріалах справи висновком № 19-298 судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу”, встановлено, що навантажувач AGRI STAR 37.7 FTP та навантажувач AGRI STAR 38.10 FTP  “… за сукупністю вищезазначених параметрів, відсутність пристроїв для забезпечення роботи в умовах нерівної місцевості, наявність обладнання для навантаження ґрунту, слід віднести до навантажувачів, основне призначення яких використання для роботи з ґрунтом, а саме машини з фронтальною установкою ковша, який зачерпує матеріал у процесі пересування машини, транспортує та вивантажує його. Тож його класифікація у відповідності до УКТ ЗЕД найбільшим чином буде відповідати коду 8429 51 99 00 …”., що спростовує доводи апелянта.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим оскаржувані повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
                                           
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.
Рішення  Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року залишити без змін .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                    Повний текст постанови складено та підписано 09 липня 2020 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова