Справа № 236/443/18
1-кп/991/118/19
У Х В А Л А

07 вересня 2020 року                                                         м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючий – ОСОБА_1 ,
судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
учасники кримінального провадження:
секретар судового засідання – ОСОБА_4 ,
прокурор – ОСОБА_5 ,
обвинувачені – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисники – ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
розглядаючи у судовому засіданні кримінальне провадження № 42017000000000758 стосовно обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осикове Білокуракинського району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Денежникове Новоайдарського району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 42017000000000758 стосовно обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 – ОСОБА_9 заявив клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 в частині заборони ОСОБА_7 та іншим особам у володінні (користуванні), яких перебуває вказане рухоме майно, користуватися ним.
У своєму клопотанні захисник посилався на те, що в резолютивній частині ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2017, якою був накладений арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat», визначено, що арешт накладено лише на час досудового розслідування, а тому на думку захисника, на стадії судового провадження відсутні підстави для арешту майна.
Захисник ОСОБА_9 клопотання обґрунтовує і тим, що вказаний автомобіль є тимчасово вилученим майном, клопотання про накладення арешту, на який було подано 30 серпня 2017 року, а ухвала слідчого судді постановлена 05 вересня 2017 року, що свідчить про постановлення ухвали після закінчення процесуального строку, в межах якого таке клопотання повинно було бути розглянуто.
У клопотанні захисник посилається на те, що у ОСОБА_7 на утриманні перебуває його мати – ОСОБА_10 , 1926 року народження, яка мешкає у с. Денежникове Луганської області, та яка на разі є людиною похилого віку і потребує постійного стороннього догляду. Разом з цим, на утриманні у ОСОБА_7 перебуває дружина – ОСОБА_11 , яка є інвалідом 2 групи, потребує постійного відвідування лікарень та пересування на транспортному засобі.
Також стан здоров`я ОСОБА_7 значно погіршився після перенесеного мікроінсульту під час затримання 16 серпня 2017 року. Наразі, відповідно до медичної документації, ОСОБА_7 потребує лікування та має регулярно відвідувати лікаря.
Таким чином, користування ОСОБА_7 транспортним засобом необхідне для здійснення належного догляду за матір`ю, дружиною та проведення належного медичного обстеження і лікування у місті Старобільську чи місті Сєвєродонецьку Луганської області для самого ОСОБА_7 .
Крім того, захисник зауважив, що у зв`язку із неможливістю користуватися транспортним засобом ОСОБА_7 значно унеможливлюється здійснення ним своїх обов`язків як адвоката, так і Голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області.
З огляду на викладене, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 – ОСОБА_9 у своєму клопотанні просив скасувати вказаний арешт майна.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали заявлене клопотання. 
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що, виходячи з положень ст. 174 КПК України підстави для такого скасування відсутні, оскільки захисником не наведено обставин, які б вказували на те, що арешт було накладено необґрунтовано або у його застосуванні відпала потреба. При цьому, залишив на розсуд суду питання щодо можливості користування даним майном, та просив відмовити в скасуванні арешту.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_9 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2017 задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України та накладено арешт, в тому числі, на належний ОСОБА_7 автомобіль марки «Volkswagen Passat», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
При цьому слідчий суддя, постановляючи ухвалу про арешт майна не зазначив, які обмеження встановлюються для власника майна щодо права на відчуження, розпорядження та/або користування автомобілем.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арешт полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2017 про арешт майна передбачає тимчасове позбавлення обвинуваченого ОСОБА_7 як права на відчуження та розпорядження автомобілем так і користування ним.
У клопотанні захисник обвинуваченого порушує питання про скасування арешту в частині позбавлення права користування автомобілем.
З огляду на положення ст. 174 КПК України та обставини, якими обґрунтоване клопотання захисника, суд мав з`ясувати чи є достатні підстави вважати, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в подальшому застосуванні арешту, в частині позбавлення права користування автомобілем.
Розглядаючи дане питання, суд виходить із такого.
Застосовуючи захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна щодо належного ОСОБА_7  автомобіля марки «Volkswagen Passat», слідчий суддя керувався положеннями ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, згідно з якими допускається арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
При цьому, слідчий суддя брав до уваги ту обставину, що у цьому автомобілі було вилучено кошти, що ймовірно є предметом неправомірної вигоди, а тому цей автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя виходив із того, що ОСОБА_7 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді конфіскації майна.
На переконання суду, вищезазначені обставини, на які посилався слідчий суддя, вказують на те, що арешт на належний ОСОБА_7 автомобіль було накладено обґрунтовано. 
Разом із тим, згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У судовому засіданні судом встановлено та не заперечувалось прокурором, що належний ОСОБА_7 автомобіль марки «Volkswagen Passat», не містить слідів вчинення кримінального правопорушення, які б потребували дослідження під час судового провадження, та які б могли бути втрачені у наслідок надання обвинуваченому можливості користування автомобілем.
Користування даним автомобілем також не є перешкодою для можливої його подальшої конфіскації.
З огляду на зазначене, суд вважає, що на даному етапі судового провадження відпала потреба у арешті вказаного автомобіля шляхом заборони його використання ОСОБА_7 , та відсутні підстави вважати, що незастосування арешту у цій частині призведе до приховування чи втрати цього майна.
Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_9 про скасування арешту майна в частині заборони права користування є обґрунтованим.
Водночас з урахуванням того, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», належить на праві приватної власності саме ОСОБА_7 (лист №31/12/4443-7/14 від 10.11.2017 ТСЦ №4443 МВС), та беручи до уваги, що після часткового скасування арешту саме ОСОБА_7 повинен буде забезпечити схоронність цього автомобіля, суд вважає за можливе скасувати арешт лише в частині заборони користування зазначеним автомобілем ОСОБА_7 .
Вимоги клопотання щодо скасування арешту в частині заборони іншим особам у володінні (користуванні), яких перебуває автомобіль користуватися ним задоволенню не підлягають, оскільки захисник не навів переконаливих доводів щодо того, що в цій частині арешту відпала потреба.
Керуючись ст. 3, 170, 174, КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 в частині заборони ОСОБА_7 у володінні, якого перебуває вказане рухоме майно, користуватися ним.
У частині заборони відчуження та розпорядження вказаним майном арешт залишити без змін. 
Передати автомобіль марки «Volkswagen Passat», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_7 з правом користування ним.
У задоволенні іншої частини клопотання захисника – відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Судді                                                                                

        ОСОБА_1                          ОСОБА_2                  ОСОБА_3