УХВАЛА
10 липня 2020 року
м. Київ
справа №520/8836/18
адміністративне провадження №К/9901/24146/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Гусака М.Б., 
розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 (суддя - Заічко О.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 (головуючий - суддя Бегунц А.О., судді Подобайло З.Г., Лях О.П.) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -ФОП) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (дали - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 №00000401306, згідно з яким йому визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі 762`065,00 грн, з яких: 609`652,00 грн - податкові зобов`язання, 152'413,00 грн - штрафні (фінансові) санкції, застосовані на підставі частини першої пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України (далі - ПК).
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 послався на те, що в 2016 році був платником єдиного податку третьої групи. Отримання ним в зазначеному році доходу в розмірі  9967128,43 грн стало підставою для його переходу з 01.01.2017 на загальну систему оподаткування, але не зобов`язувало його одночасно зареєструватися платником ПДВ. Зазначив також, що при призначенні та проведенні стосовно нього контролюючим органом перевірки були допущені порушення норм пункту 42.4 статті 42, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 78 ПК, оскільки в наказі про проведення перевірки не вказано підставу для цього; з наказом, а також з інформацією про дату початку та місце проведення перевірки був ознайомлений з початком перевірки; вид перевірки, вказаний в наказі (документальна позапланова виїзна) не відповідав фактичному характеру перевірки, яка була проведена за місцезнаходженням контролюючого органу. Заперечуючи проти висновку контролюючого органу в акті перевірки про його обов`язок зареєструватися платником ПДВ не пізніше 11.01.2017, вказав, що вимоги пункту 181.1 статті 181 ПК на нього поширюються, починаючи з 01.01.2017.
Заперечуючи проти позову, ГУ ДФС у відзиві на позов вказало, що перевірка самозайнятої особи ОСОБА_1 була проведена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК, про що вказано в наказі заступника начальника ГУ ДФС від 24.07.2018 №5327. Перевірка була призначена у зв`язку з отриманням контролюючим органом податкової інформації про порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства внаслідок того, що він, здійснюючи у 2016 році підприємницьку діяльність як платник єдиного податку та отримавши дохід в розмірі 9' 967' 128,40 грн, не зареєструвався платником ПДВ, як того вимагає норма пункту 181.1 статті 181 ПК. З метою перевірки цієї інформації на адресу позивача 22.05.2018 був направлений письмовий запит про надання інформації (пояснень) щодо виявленого факту та її документального підтвердження. За результатами вивчення наданих позивачем документів було прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки. Наказ від 24.07.2018 №5327 був вручений ОСОБА_1 до початку перевірки, яка проведена з дотриманням встановленої процедури.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 позов задоволено: визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 05.09.2018 №00000401306.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що перевірка була проведена незаконно, оскільки встановлених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК підстав, що були вказані в наказі про проведення перевірки від 24.07.2018 №5327 як правова підстава перевірки, не було з огляду на те, що позивач надав документально підтверджену відповідь на запит контролюючого органу. Копія наказу про проведення перевірки була вручена позивачу в день, коли розпочалася перевірка (30.07.2018), характер проведеної стосовно позивача перевірки не відповідає наказу про її проведення (згідно з наказом від 24.07.2018 №5327 була призначена документальна позапланова виїзна перевірка, проте остання проводилася за місцезнаходженням контролюючого органу). Що ж до визначення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ, то суд дійшов висновку, що у ГУ ДФС не було для цього підстав, оскільки норма пункту 181.1 статті 181 ПК, якою встановлено обов`язок зареєструватися платником ПДВ, поширюється на позивача  з 01.01.2017, тобто з дати його переходу на загальну систему оподаткування. 
ГУ ДФС подало на зазначені судові рішення касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить ці рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
У касаційній скарзі ГУ ДФС просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм пункту 42.2 статті 42, пункту 78.4 статті 78, пункту 81.1 статті 81, пункту 181.1 статті 181, пункту 183.4 статті 183, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 ПК. 
Позивач не реалізував право подати заперечення на касаційну скаргу.
Після вчинення дій з підготовки справи до касаційного розгляду було з`ясовано, що Верховним Судом вже розглядалися справи, в яких предметом спору, так само, як у цій справі, був обов`язок особи, яка перейшла із спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування, зареєструватися платником ПДВ та сплатити цей податок при здійсненні операцій, які є об`єктом оподаткування відповідно до норм розділу V ПК.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду розглянув справу №1340/4383/18 (касаційне провадження К/9901/19009/19) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Постановою від 16.10.2019, ухваленою у цій справі, Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019  скасував, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 залишив в силі.
У цій постанові Верховний Суд, застосувавши норми підпункту 181.1 статті 181, пунктів 183.1 та 183.2 статті 183 ПК, зробив висновок, що в особи, яка перейшла зі спрощеної системи оподаткування на сплату інших податків і зборів, обов`язок зареєструватись платником ПДВ виникає, якщо загальна сума від здійснення операцій із постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню ПДВ, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1' 000'000 гривень (без урахування податку на додану вартість). При цьому обрахунок зазначеної загальної суми розпочинається з часу переходу особи на загальну систему оподаткування, тобто для визначення обов`язку особи щодо реєстрації платником ПДВ та щодо його сплати отримані нею суми від здійснення операцій із постачання товарів/послуг на спрощеній системі оподаткування не враховуються.
Раніше до такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постанові від 05.09.2019 у справі №813/8772/14.
Колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду в постановах від 16.10.2019 у справі №1340/4383/19 та від 05.09.2019 у справі №813/8772/14 щодо умов обов`язкової реєстрації особи платником ПДВ при переході із спрощеної системи оподаткування на загальну.
Пунктом 181.1 статті 181 ПК установлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1' 000' 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. 
Водночас, згідно з нормою абзацу першого пункту 183.4 статті 183 ПК у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті. 
Ці норми при вирішенні питання щодо обов`язку особи зареєструватися платником ПДВ та сплачувати цей податок при переході із спрощеної на загальну систему оподаткування підлягають застосуванню у системному зв`язку. Норма пункту 181.1 статті 181 ПК встановлює умову, за якої у особи виникає обов`язок зареєструватися платником ПДВ (загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 1' 000' 000,00 грн), а норма пункту 183.4 статті 184 ПК - порядок реєстрації  особи платником ПДВ в разі переходу із спрощеної на загальну систему оподаткування. При цьому жодна з цих норм, так само, як і інші норми ПК, не встановлює будь-яких особливостей щодо умови виникнення обов`язку зареєструватися платником ПДВ при переході із спрощеної на загальну систему оподаткування, зокрема щодо визначення загальної суми оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців з дати переходу на загальну систему оподаткування. 
Така особлива умова була встановлена нормою пункту 18 підрозділу 2 розділу ХХ ''Перехідні положення'' ПК, який був виключений згідно із Законом від 07.07.2011 № 3609-VI (набрав чинності з 06.08.2011).
У разі вкладення законодавцем такої особливої умови в зміст норми пункту 181.1 статті 181 ПК, доцільності в запровадженні норми  пункту 18 підрозділу 2 розділу ХХ не було б.
Висновок Верховного Суду в постановах  від 16.10.2019 у справі №1340/4383/19 та від 05.09.2019 у справі №813/8772/14 щодо умов обов`язкової реєстрації особи платником ПДВ при переході із спрощеної системи оподаткування на загальну зроблений без застосування норми абзацу першого пункту 183.4 статті 183 ПК та без врахування правового регулювання цього питання нормами ПК в розвитку.
Відповідно до частини першої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.
Згідно з частиною першою статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд здійснив заміну сторони (відповідача) правонаступником згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537.
Керуючись статями 52, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Справу №520/8836/18 (касаційне провадження К/9901/24146/19) за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області передати на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів, до якої входить колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що розглядає цю справу.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
І.Я.Олендер 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду