ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 червня 2020 року           справа №200/13904/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Cіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представників позивача Виговської А.В., Дребот І.В., представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року (повний текст складено 20 березня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/13904/19-а (суддя І інстанції – Давиденко Т.В.) та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року (повний текст складено 22 квітня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/13904/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -  

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень:  - від 15.11.2019 року № 0000471202 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1544826 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 772413 грн.; - від 15.11.2019 року № 0000481202 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, в розмірі 6750479 грн. по податковим деклараціям за червень і липень 2019 року та застосування штрафних санкцій в сумі 3375239 грн. 50 коп.; - від 15.11.2019 року № 0000491202 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2019 року на суму 5362876 грн.; - від 15.11.2019 року № 0000501202 про зобов`язання скласти та зареєструвати податкові накладні та застосування штрафу в розмірі 50 відсотків в сумі 4843 грн. 25 коп.; Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, податкові повідомлення – рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.
Вказує на те, що правомірність включення сум ПДВ до складу податкового кредиту підтверджена фактичним отриманням товарів, наявністю у платника податку належним чином оформлених податкових накладних та інших документів, передбачених чинним законодавством.
Вважає неправомірним посилання податкового органу на відсутність реальності господарських операцій з контрагентами, оскільки фактичне виконання договорів, укладених з суб`єктами господарювання, підтверджене первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, та, крім того, як вважає позивач, порушення норм законодавства його контрагентами не може нести для нього жодних негативних наслідків.
Щодо зобов`язання зареєструвати податкові накладні, наполягає на тому, що усі податков накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі, про що свідчать відповідні квитанції.
Враховуючи наведене, просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.
          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 200/13904/19-а позов задоволено. Податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.11.2019 року № 0000471202 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1544826 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 772413 грн.– визнано протиправним та скасовано. Податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.11.2019 року № 0000481202 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, в розмірі 6750479 грн. по податковим деклараціям за червень і липень 2019 року та застосування штрафних санкцій в сумі 3375239 грн. 50 коп. – визнано протиправним та скасовано. Податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.11.2019 року № 0000491202 про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2019 року на суму 5362876 грн. – визнано протиправним та скасовано. Податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.11.2019 року № 0000501202 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” скласти та зареєструвати податкові накладні та застосування штрафу в розмірі 50 відсотків в сумі 4843 грн. 25 коп. – визнано протиправним та скасовано.
          Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/13904/19-а задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі № 200/13904/19-а. Стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод кольорових металів” правничі витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 20306 грн.          
          Відповідач не погодився з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог і вимог про стягнення витрат на правову допомогу.
         На обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються, винесені податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.             Під час перевірки податковим органом встановлений факт  порушення товариством вимог чинного законодавства, а саме, як зазначено в акті про результати перевірки, по операціям між ТОВ “ЗКМ” з контрагентами не відбувся перехід права власності та, як наслідок, купівля - продаж товару (робіт, послуг), операції не мали реального товарного характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості, оскільки правові наслідки у вигляді права на податковий кредит з ПДВ можуть мати реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, які фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
      Нормою статті 85 п. 85.2. ПКУ передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Позивач не був позбавлений можливост і (передбаченої п. 44.6 ст. 44, п. 86.7 ст. 86 ПКУ) на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень надати Відповідачу відповідні документи (документи, які в акті перевірки значаться як відсутні), проте Позивач не скористався своїм правом, визначеним Податковим кодексом України, таким чином зазначені документі, в розумінні п. 44.1.. п. 44.6 ст. 44 ПКУ були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
          Щодо додаткового рішення, відповідач зазначив, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.        
          В письмових відзивах на апеляційні скарги представник позивача, посилаючись на те, що вимоги апеляційних скарг є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні апеляційних скарг відмовити, а рішення суду першої інстанцій залишити без змін.
                   В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг, проти чого заперечували представники позивача, наголошуючи на законності прийнятого рішення та додаткового рішення.                                                                                          Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
         Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційних скарг, і дійшла  висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
         Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ “Завод кольорових металів” зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців (ЄДРПОУ 40448794), місцезнаходження юридичної особи: 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Героїв Праці, буд. 42.
У період з 25.09.2019 року по 08.10.2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка  ТОВ “Завод кольорових металів” з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2019 року, за результатами якої складений акт від 16.10.2019 року № 85/05-99-04-02/40448794 (т. І – а.с. 47 – 77).
Відповідно до акту перевірки податковим органом зазначені факти порушення ТОВ “Завод кольорових металів” вимог чинного законодавства, а сааме, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187,  п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.199.1, п.199.2 ст.199, п.201.10 ст.201, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI   із змінами та доповненнями, ст.9 ч.1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п. 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року № П-7, що призвело до:
- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за липень 2019 року на 1644888 грн.
- завищення бюджетного відшкодування за червень 2019 року на 2905946 грн., 
- завищення бюджетного відшкодування за липень 2019 року на 3844533 грн., 
- завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 5362876 грн.
За результатами перевірки, з урахуванням розгляду заперечень, Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.11.2019 року:
- № 0000481202 форми “В1” про зменшення бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 6750479 грн., донарахування штрафної санкції в розмірі 3375239 грн. 50 коп.; 
- № 0000491202 форми “В4” про зменшення від`ємного значення ПДВ в сумі 5362876 грн.; 
- № 0000471202 форми “Р” про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ на суму 1544826 грн., донарахування штрафних санкцій в розмірі 772413 грн.;
- № 0000501202 форми “ПН” про донарахування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 4843 грн. 25 коп. 
Судом встановлено, що між ТОВ “Галпостач-Схід” (ЄДРПОУ 42429815, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 01.07.2019 року № 1/35, згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти сплави кольорових металів (товар) (т.2 – а.с. 48-49).
Виконання умов договору підтверджується: специфікацією від 16.07.2019 року № 1, прибутковими ордерами від 16.07.2019 року № 252, від 17.07.2019 року № 256а, від 18.07.2019 року № 260а, видатковими накладними від 16.07.2019 року № РН-0000023, від 17.07.2019 року № РН-0000025, від 18.07.2019 року № РН-0000027, рахунками-фактури від 16.07.2019 року № СФ-0000023, від 17.07.2019 року № СФ-0000025, від 18.07.2019 року № СФ-0000027, сертифікатами якості  від постачальника від 16.07.2019 року № 1, від 17.07.2019 року № 1, від 18.07.2019 року № 1, від 16.07.2019 року № 1, сертифікатами якості від покупця від 16.07.2019 року № 252,  від 17.07.2019 року № 256а, від 18.07.2019 року № 260а, повідомленнями про результати аналізу від 16.07.2019 року № 40, від 17.07.2019 року № 44, від 18.07.2019 року № 46  (2 т. – а.с. 160-171, 200-205). 
Між ТОВ “Галпостач-Схід” (ЄДРПОУ 42429815, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 15.06.2019 року № 1/2386, згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість (т.2 – а.с.50-51).
Виконання умов договору підтверджується: специфікацією від 27.06.2019 року № 1, прибутковими ордерами від 28.06.2019 року № 239, видатковими накладними від 27.06.2019 року № РН-0000011, рахунками-фактури від 27.06.2019 року № СФ-0000011, документами якості № 1489, сертифікатами якості від покупця від 28.06.2019 року № 239, повідомленнями про результати аналізу від 28.06.2019 року № 10, переміщення товару підтверджене товарно-транспортними накладними від 27.06.2019 року № 27/06-2 ( т. ІІ – а.с. 52, 154 – 159).
Між ТОВ “Галпостач-Схід” (ЄДРПОУ 42429815, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 15.06.2019 року № 1/2371, згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язується катод мідний згідно з вимогами ГОСТ 546-2001 “Катоди мідні. Технічні умови” та ГОСТ 859-2014 “Мідь. Марки” (товар) (2 т. - а.с.53-54).
Виконання умов договору підтверджується: специфікацією від 18.06.2019 року № 1, від 01.07.2019 року № 2, прибутковими ордерами від 18.06.2019 року № 246, від 21.07.2019 року № 246а, від 24.06.2019 року № 247, від 01.07.2019 року № 250, від 10.07.2019 року № 251, від 16.07.2019 року № 252а, від 17.07.2019 року № 256, від 18.07.2019 року № 260, від 19.07.2019 року № 262, від 22.07.2019 року № 264, від 22.07.2019 року № 264а, від 23.07.2019 року № 266, від 24.07.2019 року № 274, від 25.07.2019 року № 284, від 26.07.2019 року № 276, видатковими накладними від 18.06.2019 року № РН-0000005, від 21.06.2019 року № РН-0000007, від 24.06.2019 року № РН-0000008, від 01.07.2019 року № РН-0000012, від 10.07.2019 року № РН-0000018, від 16.07.2019 року № РН-0000022, від 17.07.2019 року № РН-0000024, від 18.07.2019 року № РН-0000026, від 19.07.2019 року № РН-0000029, від 22.07.2019 року № РН-0000031, від 22.07.2019 року № РН-0000032, від 23.07.2019 року № РН-0000034, від 24.07.2019 року № РН-0000036, від 25.07.2019 року № РН-0000038, від 26.07.2019 року № РН-0000040, рахунками-фактури від 18.06.2019 року № СФ-0000003, від 21.06.2019 року № СФ-0000006, від 24.06.2019 року № СФ-0000007, від 01.07.2019 року № СФ-0000012, від 10.07.2019 року № СФ-0000018, від 16.07.2019 року № СФ-0000022, від 17.07.2019 року № СФ-0000024, від 18.07.2019 року № СФ-0000026, від 19.07.2019 року № СФ-0000029, від 22.07.2019 року № СФ-0000031, від 22.07.2019 року № СФ-0000032, від 23.07.2019 року № СФ-0000034, від 24.07.2019 року № СФ-0000036, від 25.07.2019 року № СФ-0000038, від 26.07.2019 року № СФ-0000040, якісним посвідченням від постачальника від 17.06.2019 року № 114, від 20.06.2019 року № 117, від 21.06.2019 року № 119, від 24.06.2019 року № 123, від 25.06.2019 року № 127, від 27.06.2019 року № 143, від 16.07.2019 року № 185, від 17.07.2019 року № 187, від 18.07.2019 року № 192, від 19.07.2019 року № 195, від 17.07.2019 року № 188, від 19.07.2019 року № 196, від 22.07.2019 року № 215, від 23.07.2019 року № 218, від 24.07.2019 року № 220, від 25.07.2019 року № 223, сертифікатами якості від покупця від 18.06.2019 року № 246, від 21.06.2019 року № 246а, від 24.06.2019 року № 247, від 01.07.2019 року № 250,  від 10.07.2019 року № 251, від 16.07.2019 року № 252а, від 17.07.2019 року № 256,  від 18.07.2019 року № 260, від 19.07.2019 року № 262, від 23.07.2019 року № 266,  від 24.07.2019 року № 274, від 26.07.2019 року № 276, повідомленнями про результати аналізу від 18.06.2019 року № 49, від 21.06.2019 року № 51, від 24.06.2019 року № 70, від 01.07.2019 року № 87, від 10.07.2019 року № 89, від 16.07.2019 року № 178, від 17.07.2019 року № 200, від 18.07.2019 року № 186, від 19.07.2019 року № 99, № 128, від 22.07.2019 року № 199, від 22.07.2019 року № 132, від 23.07.2019 року № 175, від 24.07.2019 року № 148, від 25.07.2019 року № 167, від 26.07.2019 року № 173, товарно-транспортними накладними від 18.06.2019 року № 18/06/19-1, від 21.06.2019 року № 21/0619-1, від 24.06.2019 року № 24/06/19-2, від 01.07.2019 року № 01/07/19-1, від 10.07.2019 року № 10/07/19-1, від 17.07.2019 року № 17/07/19-1 (т. 2  а.с. 54 – 55, 56-153, 206-208, т. 3  – а.с. 59-71).
Часткова оплата товару підтверджується банківськими виписками за 05.07.2019 року, за 08.07.2019 року, за 09.07.2019 року, за 10.07.2019 року, за 12.07.2019 року, за 15.07.2019 року, за 25.07.2019 року, за 29.07.2019 року, за 31.07.2019 року,  від 19.07.2019 року № 19/07/19, від 22.07.2019 року № 22/07/19-1, від 22.07.2019 року № 22/07-1, від 24.07.2019 року № 24/07/19-1, від 26.07.2019 року № 26/07/19-1, від 18.07.2019 року № 18/07-1 (т. ІІІ -   а.с. 11 - 17, 23, 26).
26.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 29 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1190092 грн. 80 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 198348 грн. 80 коп., обсяги постачання за основною ставкою 991744 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 191).
25.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 27 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3576000 грн., в тому числі сума податку на додану вартість в розмірі 596000 грн., обсяги постачання за основною ставкою 2980000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 191 з.б.).
24.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 25 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1788000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 298000 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1490000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 192).
23.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 23 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1788000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 298000 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1490000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 192 з.с.).
22.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 20 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 2126241 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 354373 грн. 50 коп., обсяги постачання за основною ставкою 1771867 грн. 50 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 193).
22.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 21 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 2011500 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 335250 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1676250 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 193 з.с.).
19.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 18 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3722700 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 620450 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3102250 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 194).
18.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 15 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3848400 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 641400 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3207000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 195).
18.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 16 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 850110 грн. 30 коп., в тому податок на додану вартість в сумі 141685 грн. 05 коп., обсяги постачання за основною ставкою 708425 грн. 25 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 195 з.с.).
17.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 13 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1872000 грн., в тому числі податок на додану вартість в 3сумі 12000 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1560000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 196).
17.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 14 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1017000 грн., в тому числі податок на додану вартість 169500 грн., обсяги постачання за основною ставкою 8475000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2. - а.с. 196 з.с.).
16.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 11 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1924200 грн., в тому числі податок на додану вартість - 320700 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1603500 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 197).
16.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 12 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1017000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 169500 грн., обсяги постачання за основною ставкою 847500 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 197 з.с.).
16.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 10 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 552683 грн. 50 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 198).
10.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3744000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 624000 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3120000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 199).
01.07.2019 року ТОВ “Галпостач-Схід” виписана податкова накладна № 1 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3744000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 624000 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3120000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 199 з.с.).
В акту перевірки зазначено, що під час перевірки встановлені суттєві недоліки при складанні товарно-транспортних накладних, а саме, заповнення не всіх рядків документу, зокрема:  відсутня інформація про вид пакування (що для катодів мідних є обов`язковою вимогою), кількість місць не відповідає кількості пачок катодів мідних, не зазначені  реквізити  довіреності,  наявність яких передбачена вимогами абз.3 п.2.5 розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі – Положення 88) відсутня інформація про розвантаження товару (час прибуття, час вибуття, час простою), на час перевірки рахується кредиторська заборгованість перед контрагентом. 
Між ТОВ “Лайт-Офис” (ЄДРПОУ 36566730, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 01.07.2019 року № 1/41, згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти катод мідний згідно з вимогами ГОСТ 546-2001 “Катоди мідні. Технічні умови” та ГОСТ 859-2014 “Мідь. Марки” (товар) (1 т. - а.с.182-183).
Виконання умов договору підтверджується: специфікацією від 01.01.2019 року № 1,  прибутковими ордерами від 16.07.2019 року № 254, від 17.07.2019 року № 259, від 18.07.2019 року № 261, видатковими накладними від 16.07.2019 року № 9, від 17.07.2019 року № 10, від 18.07.2019 року № 11, рахунками-фактури від 16.07.2019 року № 4, від 17.07.2019 року № 5, від 18.07.2019 року № 6, якісним посвідченням від 12.07.2019 року № 178, від 12.07.2019 року № 178, від 15.07.2019 року № 180, від 12.07.2019 року № 178, сертифікатами якості від 16.07.2019 року № 254,  від 17.07.2019 року № 259, від 18.07.2019 року № 261, повідомленнями про результати аналізу від 16.07.2019 року № 37, від 17.07.2019 року № 34, від 18.07.2019 року № 44, переміщення товару підтверджене товарно-транспортними накладними від 10.07.2019 року № 10/07-1, від 16.07.2019 року № 16/07-1, від 18.07.2019 року № 18/07-3, від 17.07.2019 року № 17/07-3 (т. 1 – а.с. 183 – з.б., 187-199,  т. 2  – а.с. 211-213,  3 т. – а.с. 72-75).
Між ТОВ “Лайт-Офис” (ЄДРПОУ 36566730, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладені договори поставки від 01.07.2019 року № 1/2384, згідно яких постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукцію, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити його вартість (т. 1  – а.с.184-185).
Виконання умов договору підтверджується: специфікацією від 01.01.2019 року № 1, прибутковими ордерами від 10.07.2019 року № 258, від 18.07.2019 року № 271, видатковими накладними від 10.07.2019 року № 2, від 18.07.2019 року № 3, рахунками-фактури від 10.07.2019 року № 2, від 18.07.2019 року № 3, товарно-транспортними накладними (т. 1 – а.с. 186, 200 – 207).
Часткова оплата товару підтверджується банківськими виписками за 17.07.2019 року, за 19.07.2019 року, за 23.07.2019 року, за 24.07.2019 року (т. ІІІ – а.с. 18, 21 - 22).
26.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 15 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 415000 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 181). 
23.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 14 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 61440 грн., отримувач (покупець) ТОВ ““Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 181 з.с.). 
17.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 8 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1825320 грн., в тому числі ПДВ в сумі 304220 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1521100 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 182). 
18.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 10 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1825320 грн., в тому числі ПДВ  в сумі 304220 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1521100 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 182 з.б.).
18.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 11 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 724629 грн., 76 коп. в тому числі ПДВ в сумі 120771 грн. 63 коп., обсяги постачання за основною ставкою 603858 грн. 13 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 183).
16.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 7 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1277724 грн., в тому числі ПДВ в сумі 212954 грн., обсяги постачання за основною ставкою 1064770 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 183 з.с.).
10.07.2019 року ТОВ “Лайт-Офис” виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1049765 грн. 86 коп., в тому числі ПДВ в сумі 174960 грн. 98 коп., обсяги постачання за основною ставкою 874804 грн. 88 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 184).
Як зазначено в акті перевірки: перевіркою не підтверджено походження Цинку нелегованого марки ЦОА в чушках ГОСТ 3640-94 (відсутній ланцюг постачання), на час перевірки рахується кредиторська заборгованість перед контрагентом.
Між ТОВ “Мет-Холдинг” (ЄДРПОУ 39450166, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 01.06.2019 року № 1/2382,  згідно якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти продукцію (Товар) і сплатити його вартість (т. 1 – а.с. 208-209).
Між ТОВ “Мет-Холдинг” (ЄДРПОУ 39450166, постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 01.12.2018 року № 1/2233,  згідно якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти катод мідний згідно з вимогами ГОСТ 546-2001 “Катоди мідні. Технічні умови” та ГОСТ 859-2014 “Мідь. Марки” (т. 1 – а.с. 211-214).
Виконання умов договорів підтверджується: специфікацією від 03.06.2019 року № 1, специфікацією від 04.04.2019 року № 3, від 24.05.2019 року № 4, від 17.06.2019 року № 5, від 08.07.2019 року № 6, прибутковими ордерами від 05.04.2019 року № 180, від 12.04.2019 року № 179, від 26.04.2019 року № 181, від 24.05.2019 року № 213, від 17.06.2019 року № 218, від 18.06.2019 року №  219, від 21.06.2019 року № 223, від 21.06.2019 року № 230, від 24.06.2019 року №  245, від 23.07.2019 року № 265, від 24.07.2019 року №  273, видатковими накладними від 05.04.2019 року № 33, від 12.04.2019 року № 34, від 26.04.2019 року № 36, від 24.05.2019 року № 37, від 17.06.2019 року № 52, від 18.06.2019 року № 53, від 21.06.2019 року № 54, від 21.06.2019 року № 57, від 24.06.2019 року № 55, від 23.07.2019 року № 59, від 24.07.2019 року № 60, рахунками-фактури від 05.04.2019 року № 33, від 12.04.2019 року № 34, від 26.04.2019 року № 36, від 24.05.2019 року № 37, від 17.06.2019 року № 52, від 18.06.2019 року № 53, від 21.06.2019 року № 54, від 21.06.2019 року № 57, від 24.06.2019 року № 55, від 23.07.2019 року № 59, від 24.07.2019 року № 60, якісним посвідченням від 05.04.2019 року № 50, від 12.04.2019 року № 56, від 12.04.2019 року № 54, від 24.05.2019 року № 78, від 05.04.2019 року № 50, від 12.04.2019 року № 56, від 12.04.2019 року № 54, від 24.05.2019 року № 78, від 03.06.2019 року № 88, від 04.06.2019 року № 92, від 13.06.2019 року № 107, від 07.06.2019 року № 97, від 24.06.2019 року № 130, від 13.06.2019 року № 107, сертифікатами якості № 180, № 179, № 181, № 213, № 218, № 223, № 230, № 245, № 265, № 273, повідомленнями про результати якості від 05.04.2019 року № 119, від 12.04.2019 року № 129, від 26.04.2019 року №144, від 24.05.2019 року № 219, від 18.06.2019 року № 219, від 21.06.2019 року №1, податковими накладними від 23.07.2019 року № 2, від 24.07.2019 року № 3, від 17.06.2019 року № 1, від 18.06.2019 року № 2, від 21.06.2019 року № 3,5,6, від 24.06.2019 року № 4, від 24.05.2019 року № 11, від 05.04.2019 року № 1, від 12.04.2019 року № 2, від 26.04.2019 року № 5 (т. 1 - а.с. 210, 215-218,  т. 2 а.с. 1 – 47, 214  - 229).
Часткова оплата товару підтверджується банківськими виписками за 23.07.2019 року, за 24.07.2019 року, за 28.05.2019 року, за 25.06.2019 року, за 22.07.2019 року, за 24.07.2019 року, за 30.07.2019 року (т. ІІІ - а.с. 9 – 10, 20, 22, 25).
12.04.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3760236 грн., в тому числі ПДВ в сумі 626706 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3133530 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 185).
05.04.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 1 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3760236 грн., в тому числі ПДВ в сумі загальна сума податку на додану вартість 626706 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3133530 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 185 з.с.).
24.05.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 11 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3513952 грн. 80 коп., в тому числі ПДВ в сумі 585658 грн. 80 коп., обсяги постачання за основною ставкою 2928294 грн., отримувач (покупець) ТОВ 2Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 186).
26.04.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 5 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3760236 грн., в тому числі ПДВ в сумі 626706 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3133530 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 186 з.с.).
26.04.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 5 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3760236 грн., в тому числі ПДВ в сумі 626706 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3133530 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 186 з.с.).
18.06.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3767688 грн., в тому числі ПДВ в сумі 627948 грн., обсяги постачання за основною ставкою 3139740 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 187).
17.06.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 1 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3832768 грн. 80 коп., в тому числі ПДВ в сумі 638794 грн. 80 коп., обсяги постачання за основною ставкою 3193974 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 187 з.с.).
24.06.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 4 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 2448997 грн. 20 коп., в тому числі ПДВ в сумі 408166 грн. 20 коп., обсяги постачання за основною ставкою 2040831 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 188).
21.06.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 3 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1904566 грн. 28 коп., в тому числі ПДВ в сумі 317427 грн. 71 коп., обсяги постачання за основною ставкою 1587138 грн. 57 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 188 з.с.).
23.07.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3404160 грн., в тому числі ПДВ - 567360 грн., обсяги постачання за основною ставкою 2836800 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2  - а.с. 189).
21.06.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 5 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 1095298 грн. 39 коп., в тому числі ПДВ - 182549 грн. 73 коп., обсяги постачання за основною ставкою 912748 грн. 66 коп., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” ( т. 2 - а.с. 189 з.с.).
24.07.2019 року ТОВ “Мет-Холдинг” виписана податкова накладна № 3 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, в сумі 3383356 грн. 80 коп., в тому числі ПДВ - 563892 грн. 80 коп., обсяги постачання за основною ставкою 2819464 грн., отримувач (покупець) ТОВ “Завод кольорових металів” (т. 2 - а.с. 190).
В акті перевірки зазначено, що перевіркою не підтверджено походження Цинку нелегованого марки ЦОА в чушках ГОСТ 3640-94, під час перевірки встановлено, що до видаткових накладних на поставку катодів мідних, перелік яких наведений у таблиці 1 п.3.15.2 акту перевірки, додані якісні посвідчення ТОВ “Євро-Цветмет” на продукцію “Катод мідний марки М1К”, “Катод мідний марки М00К”. 
До перевірки не надані: специфікації до договору постачання на катоди мідні, товаросупроводжувальні документи, що засвідчують факт поставки катодів мідних з ТОВ “Євро-Цветмет” до м.Бахмут Донецької області, пакувальні листи, що підтверджують  характер відвантаженого товару, на час перевірки рахується кредиторська заборгованість перед контрагентом.
Між ТОВ “Аванс Реаліті” (ЄДРПОУ 41300201, Постачальник) та ТОВ “Завод кольорових металів” (покупець) укладений договір поставки від 15.06.2019 року № 1/2372,  згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти катод мідний згідно з вимогами ГОСТ 546-2001 “Катоди мідні. Технічні умови” та ГОСТ 859-2014 “Мідь. Марки” (товар) (2 т. – а.с.172-173).
Виконання умов договору підтверджується: специфікацією від 01.01.2019 року № 1, прибутковими ордерами від 19.06.2019 року № 213, видатковими накладними від 19.06.2019 року № 35, рахунками-фактури від 19.06.2019 року № 1, якісним посвідченням від 10.06.2019 року № 102,  сертифікатами якості від 19.06.2019 року № 213,  повідомленнями про результати аналізу від 19.06.2019 року № 264 (т. ІІ - а.с.173 з.б., 174 – 180, 209 - 210).
Часткова оплата товару підтверджується банківськими виписками за 16.07.2019 року (т. ІІІ - а.с. 17).
ТОВ “Аванс Реаліті” виписало ТОВ “Завод кольорових металів” податкову накладну від 19.06.2019 року № 1 на суму 1282580 грн., в тому числі ПДІ в сумі 256516 грн. (т. ІІІ – а.с. 208).
Як зазначено в акті перевірки, на час перевірки рахується кредиторська заборгованість перед контрагентом.
Крім того, судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ “ЗКМ” виписало ТОВ “ЗКМ” та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні  від 30.06.2019 року № 215 – ПДВ в сумі 5933 грн. 72 коп., від 31.07.2019 року № 300 – ПДВ в сумі 5949 грн. 97 коп., що підтверджене квитанціями (т. ІІІ – а.с. – 204 - 207). 
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення ним вимог Податкового кодексу України, тому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
         Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до  ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України. 
Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.
Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.
Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України на платника податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно пп. 14.1.191. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.  
Відповідно до пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Згідно пп. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.
Розділ V Податкового кодексу України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: 
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; 
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; 
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. 
Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. 
Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: 
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; 
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); 
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; 
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. 
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; 
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: 
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; 
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно пп. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пп. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:
здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);
виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;
надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).
Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.
Згідно п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). 
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:
а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;
б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку);
в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу;
г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.
Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України.
Статтею 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п.44.1 якої для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподатковування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення ); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку ); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період);  інших документів, зв`язаних з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами. 
З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що право на формування витрат для цілей оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів, в тому числі платіжних, які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.
Згідно ст. 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. 
Відповідно до статті 4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Згідно частини 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Частина 2 статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, визначає, що первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, визначені п. 2.4 Положення: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства; зміст і обсяг господарської операції, одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.
Форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробка і використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.
Відповідно до п. 3.7 Положення інформація про господарські операції підприємства за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься в згрупованому вигляді в бухгалтерські звіти, порядок складання яких установлюється відповідними нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 1 ст. 11 Закону “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” фінансова звітність підприємства складається на підставі даних бухгалтерського обліку і підписується керівником і бухгалтером підприємства.
Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ і суб`єктів малого підприємництва) складається з: балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до звітів.
З системного аналізу зазначених норм Закону вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Якщо господарська операція фактично не відбулась, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.
При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчать, у тому числі, відсутність первинних документів обліку, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку, та інші обставини, які в сукупності можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит).
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує, що відповідно до вимог  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суму податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи, що випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  ст. 78 цього Кодексу.
При цьому, суд враховує, що товарно-транспортна накладна не є обов`язковим документом у господарських операціях з поставки чи купівлі-продажу товарів, проте є   обов`язковою для договорів перевезення. Відсутність товарно-транспортних накладних, а також недоліки в їх заповненні, які фактично унеможливлюють встановлення основних параметрів щодо перевезення (часу, маси, дані щодо навантаження, розвантаження) ставить під сумнів фактичне переміщення таких товарів у просторі, а у разі наявності й інших доказів та встановлених обставин, наприклад щодо відсутності матеріальних, зокрема транспортних засобів та трудових ресурсів у господарюючих суб`єктів для здійснення відповідної діяльності, в тому числі і транспортування товару, свідчить на користь висновку про відсутність реальних поставок товару, а відповідно і про безпідставність формування даних податкового обліку за такими операціями.
Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №820/477/18 відповідно до якої товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.
Визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів.
Судом встановлено, що позивачем надані суду належні докази в підтвердження реальності господарських операцій по контрагентам у спірних взаємовідносинах, які у своїй сукупності свідчать, що за результатами господарських операцій з контрагентами відбулись зміни в структурі активів та зобов`язань; первинні документи відповідність вимогам чинного законодавства; придбання та використання у процесі виробництва (господарської діяльності) отриманих товарів (послуг) документально підтверджується та не суперечить національним положенням (стандартам) бухгалтерського обліку; відображені в податковому обліку обcяги податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість відповідають  наданим первинним документам та вимогам чинного законодавства; обсяги господарських операцій та проведення розрахунків документально та нормативно підтверджені; витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей (послуг) у контрагентів документально та нормативно підтверджені; постачання товарно-матеріальних цінностей (послуг)  контрагентами документально та нормативно підтверджується. 
При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника, за будь-якими із сторін правочину не передбачене зобов`язання  та не визначене право здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.
Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.
Виходячи з позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішеннях по справах “Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії”,   “Булвес” АД проти Болгарії”, позицій Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, викладених в Інформаційному листі від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 “Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби”, наголошене на індивідуальному характері відповідальності   особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами.
Аналізуючи положення пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, положення частини другої статті 3, частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року N 996-ХІУ та застосовуючи ці норми до спірних правовідносин, суд першої інстанції висновувався на тому, що фактичні обставини справи об`єктивно засвідчують здійснення господарських операцій у охопленому перевіркою періоді між Товариством та його контрагентами та дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем податку на додану вартість до податкового кредиту, на підстав відповідних первинних бухгалтерських документів та належним чином складених та зареєстрованих податкових накладних.
Суд вважає неприйнятними доводи податкового органу стосовно обсягу документів, які можуть бути предметом судового розгляду, з огляду на те, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.
Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12 лютого 2019 року у справі №820/6512/16
Наявність у позивача відповідних первинних документів бухгалтерського обліку обумовлює необґрунтованість висновку відповідача про заниження позивачем сум податку на додану вартість, тому позовні вимоги в частині скасування таких повідомлень – рішень підлягають задоволенню.
Колегія суддів зазначає, що Верховним Судом неодноразово викладалась правова позиція щодо недопустимості невизнання господарських  операцій платника податків з підстав нібито відсутності ланцюгу постачання.
У постанові від   11 грудня 2018 року у справі №803/2094/15 Верховний Суд зазначив, що «Суд визнає прийнятним висновок судів попередніх інстанцій про те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарських операціях, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.»
Суд вважає, також, неправомірним застосування до позивача штрафу та зобов`язання скласти та зареєструвати податкові накладні, оскільки, як зазначалось раніше, податкові накладні у спірному періоді – липень 2019 року, складені та зареєстровані,  про що свідчать відповідні квитанції.
Відповідно до акту  перевірки, у ньому зазначений період, який перевірявся, а саме,  липень 2019 року Між тим, контролюючий орган неправомірно застосував штраф за порушення, які вчинені за межами перевіряє мого періоду, а саме, період з січня по липень 2019 року. 
Судом встановлено, що спірні періоди були предметом перевірки ГУ ДФС у Донецькій області, за результатами якої складений акт від 07.06.2019 року № 584/05-99-12.02/40448794 про результати  позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ЗКМ” з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року, з якого вбачається, що під час перевірки контролюючим органом не встановлені вказані порушення у спірний період з січня по березень 2019 року.
Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.  
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Відповідачем не надані суду належні докази, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суму податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, та докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону. 
Оскільки під час розгляду справи встановлена неправомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
                   При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.                    
Надаючи правову оцінку додатковому рішенню, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява є такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.    
Види судових витрат визначені статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 зазначеної норми до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України запроваджений принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 5 якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Тобто, нормами Кодексу адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а саме, адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу, так і критерії пов`язаності цих витрат із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, статтею 30 якого визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. 
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78   цього Кодексу.
В якості доказів надання та оплати адвокатських послуг позивачем наданий договір про надання правової допомоги від 19.12.2019 року № 1/12, додаткова угода від 19.12.2019 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 19.12.2019 року № 1/12, акт наданих послуг від 12.03.2020 року, рахунок на оплату від 12.03.2020 року № 6 на суму 20306 грн., платіжне доручення від 13.03.2020 року № 12865 20306 грн., які містять посилання на вчинення адвокатом процесуальних дій та підготовку до розгляду саме цієї адміністративної справи, а не іншої справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд вважає, що позивачем надані належні докази в підтвердження реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, а також розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. 
Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява №19336/04, п. 269).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене та те, що позивачем надані належні докази реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, розумності їхнього розміру, тобто, фактичного та обґрунтованого понесення витрат, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача правничі витрати в сумі 20306 грн.                                                                      Судом першої інстанції при вирішенні питання про відшкодування витрат вірно враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, суд визнав, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 20306 грн.  грн. є  співмірною та відповідає принципу розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про правову допомогу, домовленостей сторін, була фактичною, а їхній розмір – обґрунтованим. Суд першої інстанції врахував складність справи, кількість часу витраченого адвокатом на виконання робіт з надання позивачу у цій справі правничих послуг.
        Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
        Відповідач не довів неспівмірність витрат, заявлених підприємством до відшкодування, не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги адвокатського об`єднання «Тауер» є явно завищеними на ринку юридичних послуг.
         Також колегія суддів зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15.
        Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод кольорових металів» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню.
        Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
         Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/13904/19-а - залишити без задоволення.        
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/13904/19-а - залишити без змін.      
Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. 

Головуючий          суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                               Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В.Сіваченко