УХВАЛА

15 вересня 2020 року     
Київ
справа № 640/19254/19
адміністративне провадження № К/9901/23007/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі № 640/19254/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
ВСТАНОВИВ:
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 17.03.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020, позов задовольнив, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.07.2019 №0002724203 - в частині застосування штрафу в розмірі 10% у сумі 1913791,00 грн.
Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 21.06.2019 провів камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 31.12.2018 по 15.01.2020, за результатами якої складено акт №1851/28-10-42-03/36511938. 
Відповідно до висновків Акта перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» в порушення норм пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України несвоєчасно зареєструвало податкові накладні №3112121, №3112120, №3112122 від 31.12.2018 із затримкою до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 19153868,17 грн.
Податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.07.2019 №0002724203, яким до платника податку застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 1913791,00 грн.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач не надав доказів надіслання позивачу квитанції про прийняття або неприйняття податкових накладних №3112121, №3112120, №3112122 від 31.12.2018 протягом операційного дня (з 08-00 годин до 20-00 годин), в якому подавались податкові накладні. Квитанцію про прийняття або неприйняття даних податкових накладних надіслано лише 29.01.2019, тобто через 14 днів після операційного дня подання таких податкових накладних.
Водночас згідно з роздруківками електронних документів щодо направлення податкових накладних для реєстрації в ЄРПН вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» такі податкові накладні направлені 15.01.2019, тобто позивачем доведено відсутність факту вчинення ним протиправних дій.
Також позивачем надані докази, що на сайті ДФС України 15.01.2019 була розміщена інформація про перенавантаження серверу ДФС, у зв`язку з чим документи оброблялися із затримкою в часі.
Суди попередніх інстанцій, посилаючись на правову позицію викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №809/1040/17, застосували пункт 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За таких обставин, суди дійшли висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» у встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України строки здійснені визначені цією статтею та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії з реєстрації податкових накладних, однак невчасна їх реєстрація у Єдиному реєстрі податкових накладних сталась не з вини позивача, а відтак не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого статтею 120-1 Податкового кодексу України.
08.09.2020 Офіс великих платників податків ДПС безпосередньо до суду подав касаційну скаргу на зазначені рішення судів попередніх інстанції.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду з питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Саме на наявність цього випадку посилається скаржник у касаційній скарзі. Відсутність висновку у подібних правовідносинах скаржник обґрунтовує тим, що в оскаржуваних рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій відсутнє посилання на висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах. Натомість такі доводи скаржника спростовуються змістом судових рішень. 
Також Офіс ВПП ДПС зазначає, що питання несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з причини направлення на реєстрацію в ЄРПН податкових накладних за однаковими реквізитами є новим та ще не досліджувалося Верховним Судом. Судами попередніх інстанцій не досліджувалося питання доставки надісланих на реєстрацію в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до органу, який наділений повноваженнями щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних відбувається в момент отримання Державною фіскальною службою України надісланих на реєстрацію документів, і така реєстрація не може відбутися до моменту отримання серверами Державної фіскальної служби України надісланих на реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.
Враховуючи те, що функцію обміну (надсилання, пересилання) документами між платником податку та органом, який наділений повноваженнями щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН, виконує програма «M.e.Doc», обслуговування якої не здійснюється ні ДФС, ні Офісом, то контролюючий орган не може нести відповідальність за затримку або збої в роботі програми, яка забезпечує обмін документами під час здійснення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.
Перевіряючи доводи відповідача, які викладені у касаційній скарзі, колегія суддів враховує, що питання вини у податкових правовідносинах (щодо своєчасної реєстрації податкових накладних) було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, зокрема, постанови від 01.07.2020 у справі №520/3640/19, від 12.07.2019 у справі № 0940/1600/18, від 12.02.2020 у справі №1640/3102/18, від 27.02.2020 у справі №804/3559/17, від 12.03.2020 у справі №809/369/17.
У постанові від 01.07.2020 у справі №520/3640/19 Верховний Суд зазначив, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У визначенні податкового правопорушення законодавець прямо не зазначає про необхідність встановлення вини у діях платника податків.
Разом з тим, за усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 14.08.2018 у справі №803/1583/17, від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17, від 02.07.2019 у справі № 2340/3802/18, від 20.08.2019 у справі № 1640/3125/18) вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.
У постанові Верховного Суду від 12.07.2019 у справі № 0940/1600/18 суд касаційної інстанції за результатами системного аналізу норм матеріального права дійшов висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу. 
Операційний день, згідно з положеннями пункту 2 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827 (далі - Порядок №557), визначений як частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг. При цьому конкретні часові межі операційного дня цим Порядком не визначені. На відміну від цього пунктом 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №204) (далі - Порядок - № 1246) встановлено, що операційний день в робочі дні триває з 8 до 20-ї години. Така тривалість операційного дня застосовується в цілях статті 201 ПК як встановлена спеціальною нормою, що регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС для реєстрації в ЄРПН.
Хоча Порядок № 1246 в регулюванні механізму надсилання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) і відсилає до норм Порядку № 577, і ці норми не були порушені контролюючим органом внаслідок направлення товариству квитанції про прийняття податкових накладних наступного операційного дня, висновок суду апеляційної інстанції про наявність законних підстав для притягнення товариства до відповідальності, встановленої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК, з урахуванням меж відповідальності платника податку на додану вартість в механізмі реєстрації податкової накладної в ЄРПН, не відповідає правильному застосуванню норм пункту 201.10 статті 201 ПК та Порядку №1246.
Також Верховний Суд у цій постанові дійшов висновку, що текстове викладення абзацу тринадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК не дає підстав для його неоднозначного тлумачення безвідносно до змісту норм Порядку № 577, як підзаконного акта, які не можуть застосовуватися з огляду на те, що колізія між нормами актів неоднакової юридичної сили вирішується на користь акта вищої юридичної сили.
З аналогічним підходом Верховний Суд розглядав справу №809/1040/17, за наслідками касаційного розгляду якої ухвалив постанову від 14.02.2019 (яка застосована судами попередніх інстанцій у цій справі), у якій дійшов висновку, що оскільки судами встановлено, що позивач не допустив протиправних дій у даному випадку, тому навіть за умови відсутності у відповідача відомостей про дату виконання позивачем встановленого законом обов`язку з реєстрації податкової накладної, останній не підлягає притягненню до відповідальності. Також у цій справі суд звертав увагу на безпідставність доводів контролюючого органу про те, що платник повинен розрахувати всі ризики, пов`язані з роботою електронної системи та врахувати те, що відповідач повинен мати достатньо часу на проведення перевірки податкових накладних на відповідність, оскільки Порядком не встановлено будь-яких обмежень платнику у надсиланні податкових накладних для реєстрації в останній день 15-денного строку.
Дослідивши наведене скаржником обґрунтування відсутності висновку Верховного Суду з питання застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає, що такі не відповідають дійсності. 
Так, у цій справі спірним було питання наявності в діях платника складу податкового правопорушення як підстави для накладення штрафу. Правозастосовна практика з цього питання є сформованою. Висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах полягають в тому, що при встановленні обставин вчинення платником усіх необхідних дій щодо своєчасної реєстрації податкової накладної, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, у такому випадку відсутній склад податкового правопорушення, як наслідок - відсутні підстави для притягнення до відповідальності на підставі статті 120-1 ПК України.
У цій справі суди встановили, що згідно з роздруківками електронних документів щодо направлення податкових накладних для реєстрації в ЄРПН Товариством з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» такі податкові накладні направлені 15.01.2019, тобто в межах строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Натомість, відповідачем квитанцію про прийняття або неприйняття даних податкових накладних надіслано лише 29.01.2019, тобто через 14 днів після операційного дня подання таких податкових накладних. Отже, несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась з незалежних від платника податку причин.
Таким чином, суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, застосували норми права відповідно до висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити. При цьому, колегія суддів враховує, що інших підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі Офісом великих платників податків ДПС не наведено. Посилання на те, що функцію обміну (надсилання, пересилання) документами виконує програма «M.e.Doc», обслуговування якої не здійснюється ні ДФС, ні Офісом, колегія суддів сприймає як доведення скаржником відсутності і в його діях ознак протиправності, натомість, такі доводи не змінюють правове регулювання спірного у цій справі питання.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі № 640/19254/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дтек Трейдінг» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко