ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року                                                                               Справа № 906/708/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Юрчук М.І. 

секретар судового засідання Романець Х.В. 

за участю представників сторін:
позивача: адвокат Клюца С.О. 
відповідача: адвокат Сіра А.В. 
третьої особи: представник не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" на ухвалу Господарського суду Житомирської області (відмова у заяві про забезпечення позову), постановлену 07.07.2020 у справі № 906/708/20 
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ"  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Попільнянський комбікормовий завод"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир" 
про стягнення 369 111,06 доларів США

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.07.2020 у справі № 906/708/20, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРВЕЛЛЕ»  про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що заявник не довів існування реальної загрози невиконання чи можливого утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову у даній справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ", не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 07.07.2020 у справі № 906/708/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує:
- суд першої інстанції, приймаючи спірну ухвалу про відмову у забезпеченні позову, зазначив, що небажання відповідача врегулювати спір у досудовому порядку не є беззаперечним свідченням наявності підстав вважати, що виконання рішення у справі буде ускладнено, або унеможливлено. Проте зазначена обставина не була обґрунтуванням застосування засобів забезпечення позову згідно поданої позивачем заяви;
- на підтвердження обґрунтування застосування засобів забезпечення позову було надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (додаток №2 до заяви про забезпечення позову), яким підтверджується факт, що у ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» існує право власності на об`єкт нерухомого майна, що по суті складає все ліквідне майно відповідача: нежитлові будівлі та споруди, що у сукупності складають майновий комплекс елеватора, і яке наразі перебуває в іпотеці в якості забезпечення зобов`язань цього товариства перед іншими особами;
- також суду було надано видрук оголошення з мережі Інтернет (додаток №3 до заяви про забезпечення позову), з якого вбачається, що майновий комплекс елеватора ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» (об`єкт за тією ж адресою та що складається з таких самих частин) наразі виставлений на продаж з метою погашення заборгованості товариства перед кредитором, в чиїх інтересах на цей комплекс накладене обтяження, та очікується подальше припинення юридичної особи цього підприємства. Зазначена обставина доводить обґрунтованість припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути на момент виконання рішення;
- забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу та знаходяться на його рахунках, відкритих в банківських установах, та на майновий комплекс до моменту набрання законної сили судовим рішенням в даній справі є необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача, тому що невжиття таких заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити, або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову;
- невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту коштів та нерухомого майна може призвести до вибуття із власності відповідача майна, за рахунок якого в силу ч.4 ст.13 Закону України «Про аграрні розписки» заявник має право задовольнити свої вимоги, що з огляду на задекларовану підготовку до припинення господарської діяльності відповідача унеможливить виконання рішення суду;
- Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10.10.2019 № 904/1478/19 зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову;
- судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам стосовно достатньо обґрунтованого припущення позивача про те, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;
- заходи забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів в межах суми позову, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських установах, передбачає обмеження можливості розпорядження відповідачем грошовими коштами в межах суми заявлених позовних вимог, що перебувають на його рахунках, та не заважає відповідачу вільно користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами, адже, арештованими є лише кошти на суму в межах ціни позову, що не може заважати нормальному функціонуванню підприємства та вільному використанню інших коштів на відповідному банківському рахунку, які перевищують зазначену суму.
Таким чином, на думку скаржника, судом першої інстанції було прийнято незаконну та необґрунтовану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, яку постановлено з порушенням норм процесуального права, без врахування судової практики Європейського суду з прав людини та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Мельник О.В., Петухов М.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" на ухвалу Господарського суду Житомирської області (відмова у заяві про забезпечення позову) від 07.07.2020 у справі № 906/708/20, розгляд справи призначено на 20.08.2020 об 10:00 год.
На підставі розпорядження від 18.08.2020 № 01-03/462 керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів-членів колегії по справі Петухова М.Г. у період з 10.08.2020 по 09.09.2020 включно, Мельника О.В. у період з 05.08.2020 по 04.09.2020 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 906/708/20 між суддями, протокол від 18.08.2020, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Тимошенко О.М., Юрчук М.І.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРВЕЛЛЕ» на ухвалу Господарського суду Житомирської області (відмова у заяві про забезпечення позову) від 07.07.2020 у справі № 906/708/20 до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Тимошенко О.М., Юрчук М.І. 
19.08.2020 ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ» подало до суду клопотання (вх.№5280/20) про долучення та огляд електронних доказів у справі, зокрема паперових копій оголошень ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» про продаж майна відповідача у складі цілісного майнового комплексу, які на думку заявника безумовно може свідчити про намір ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» уникнути зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019.
В судовому засіданні 20.08.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРВЕЛЛЕ» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та задоволити заяву позивача про забезпечення позову повністю.
Представник ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що правові підстави забезпечення позову у справі з мотивів, викладених заявником в поданій ним заяві до суду - відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд   
ВСТАНОВИВ:
В червні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРВЕЛЛЕ» (PLC EVERWELLE) звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод», у якому позивач просить задовольнити за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод» вимоги за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019, номер реєстрації в Реєстрі аграрних розписок 2089, шляхом стягнення суми в доларах США, еквівалентної 9 875 345,29 грн за офіційним обмінним курсом НБУ на дату проголошення рішення по справі, що на день складення позову позовом за офіційним обмінним курсом НБУ становить 369 111,06 доларів США, з них:
- суму в доларах США, еквівалентну 5 446 717,79 грн, що на день складення позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить еквівалент 203 582,13 доларів США - безумовного зобов`язання боржника за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019, номер реєстрації в Реєстрі аграрних розписок 2089;
- суму в доларах США, еквівалентну 1 780 162,50 грн, що на день складення позову позовом за офіційним обмінним курсом НБУ становить еквівалент 66 537,18 доларів США - штрафу за невиконання зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019, номер реєстрації в Реєстрі аграрних розписок 2089;
- суму в доларах США, еквівалентну 544 671,77 грн, що на день складення позову позовом за офіційним обмінним курсом НБУ становить 20 358,21 доларів США штрафу за прострочення виконання зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019 номер реєстрації в Реєстрі аграрних розписок 2089 більше ніж на 7 днів;
- суму в доларах США, еквівалентну 1 086 674,64 грн, що на день складення позову за офіційним обмінним курсом НБУ становить 40 616,67 доларів США - пені;
- суму в доларах США, еквівалентну 1 017 118,59 грн, що на день складення позову позовом за офіційним обмінним курсом НБУ становить 38016,87 доларів США - відсотків.
Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову № 4-06 від 11.06.2020 (вх.№ 02-44/858/20 від 22.06.2020), у якій позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод», а саме:
1) накласти арешт на єдиний майновий комплекс за адресою Житомирська область, Попільнянський район, с.Попільня, вул.Прикордонників, 65, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 370820618247;
2) накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод» в загальній сумі до 9 875 345,29 грн.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що нежитлові будівлі та споруди, що сукупності складають майновий комплекс елеватора - тобто все ліквідне майно ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» наразі перебуває у іпотеці в якості забезпечення зобов`язань цього товариства перед іншими особами. Разом з тим, з розміщеного в мережі Інтернет оголошення вбачається, що майновий комплекс елеватора ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» виставлений на продаж з метою погашення заборгованості товариства перед кредитором, в чиїх інтересах на цей комплекс накладене обтяження, та подальшого припинення юридичної особи цього підприємства. Зазначена обставина доводить обґрунтованість припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути на момент виконання рішення.      
Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту коштів та нерухомого майна може призвести до вибуття із власності відповідача майна, за рахунок якого в силу ч.4 ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки» заявник має право задоволити свої вимоги, що з огляду на задекларовану підготовку до припинення господарської діяльності відповідача унеможливить виконання рішення суду.
При цьому вказує, що забезпечення позову у вигляді арешту на майно та кошти боржника відповідає вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності позовним вимогам, забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.
Окрім цього, у поданій заяві заявником визначено, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач перебувають у зв`язку із предметом позовної вимоги та є спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття таких заходів з високою імовірністю утруднить виконання рішення суду. Вжиття таких заходів забезпечення позову не призводить до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, адже жодним чином не ускладнює примусове стягнення на об`єкт нерухомого майна іпотекодержателям та не перешкоджає господарській діяльності відповідача з використання коштів та майна понад суми його заборгованості перед заявником.    
07.07.2020 Господарським судом Житомирської області за наслідками розгляду заяви ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на єдиний майновий комплекс та кошти ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» у справі № 906/708/20 постановлено оскаржувану ухвалу, якою в задоволенні вказаної заяви відмовлено. 
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до    ст. 136 ГПК України,   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених    ст. 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 137 ГПК України,   позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених   ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.
В заяві про забезпечення позову позивач вказував на те, що у нього є підстави вважати, що існує ризик відчуження відповідачем належного йому майна та коштів з метою невиконання обов`язків перед ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ» за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019 за № 2089, на підтвердження зазначеного останнім долучено ряд оголошень з мережі Інтернет про продаж майнового комплексу відповідача. При цьому, як вказує сам заявник у заяві про забезпечення позову, наявність у відповідача нерухомого майна забезпечується виконанням обов`язків за Генеральним договором про кредитування від 05.09.2018 перед ПАТ «Укрсиббанк» на суму 5   600   000 грн.
Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.
Слід зазначити, що подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідачів від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення.
Так, позивачем не надано доказів на підтвердження наміру відповідача ухилитися від виконання рішення в разі задоволення позову у даній справі, не доведено належними та допустимими доказами обставин ймовірності того, що усі активи відповідача можуть зникнути внаслідок продажу забезпеченого ним майна.
Із зазначених оголошень розміщених в мережі Інтернет про продаж майнового комплексу відповідача, який з тверджень заявника перебуває у заставі (іпотеці) за Договором кредитування від 05.09.2018, не вбачається доказів наявності дій, які можуть спричинити певну шкоду позивачеві, оскільки заставне майно у першу чергу покликане забезпечити виконання зобов`язань за кредитними договорами перед іпотекодержателем наразі ПАТ «Укрсиббанк».  
При цьому заявником взагалі не наведено обґрунтувань, яким чином арешт майнового комплексу (нерухомого майна) відповідача, забезпеченого перед іншими кредиторами, зможе слугувати належним заходом виконання судового рішення у даній справі за умовами фінансової аграрної розписки від 27.06.2019 № 2089, якою забезпечувалось виконання зобов`язань виключно за рахунок переданого зерна ріпаку (рапсу) врожаю 2019. 
Слід зазначити, що заявник не наводить переконливих мотивів, що вжиті заходи забезпечення позову не будуть перешкоджати господарській діяльності відповідача, позивач також не враховує збалансованість своїх інтересів так і інтересів відповідача, що виражається у  зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.11   ст. 137 ГПК України).
Так, звертаючись із вимогою про накладення арешту на кошти боржника у межах заявленої суми до стягнення за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019 № 2089 у справі № 906/708/20, заявник фактично не враховує, що арешт коштів у визначеній сумі заявника є рівнозначним (тотожним) задоволенню заявлених ним позовних вимог, що є недопустимим в розумінні приписів ч.11   ст.137 ГПК України.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту п.1 ч.1   ст. 137 ГПК України   вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу. При цьому арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.
Відповідна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19.
Враховуючи, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових коштів за фінансовою аграрною розпискою від 27.06.2019 № 2089, відповідно у такому випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги у справі № 906/708/20, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору.
Саме наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19, на яку посилається заявник у апеляційній скарзі.
Отже, вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача, не співмірні із позовними вимогами ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ», а тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та кошти відповідача.
За таких обставин, судова колегія вважає заяву ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ» про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.
Заперечення скаржника ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ», викладені ним у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому відхиляються, як необґрунтовані.
Відповідно до ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Ухвала Господарського суду Житомирської області від 07.07.2020 у справі № 906/708/20 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                    
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" на ухвалу Господарського суду Житомирської області (відмова у заяві про забезпечення позову) від 07.07.2020 у справі № 906/708/20 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Житомирської області (відмова у заяві про забезпечення позову) від 07.07.2020 у справі № 906/708/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали оскарження ухвали від 07.07.2020 у справі № 906/708/20 повернути  Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "21" серпня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.