Справа № 351/1032/20 
Провадження № 33/4808/375/20 
Категорія ч.1 ст. 164 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Калиновський  М. М. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря судового засідання Кравчук І.Я., ОСОБА_1 адвоката Башуцького І.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2020 року, 
в с т а н о в и в:
1.Зміст постанови і обставини справи.
1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на нього накладено 17000 грн штрафу з конфіскацією паливно-мастильних матеріалів у кількості 3500 л дизельного палива, металевої цистерни 10 м. куб, терміналу для відпуску палива, пістолету для заправки транспортного засобу.
1.2. Обставини, встановлені в суді:
04.06.2020 близько 12:40 год. в с. Орелець Снятинського району вчинив адміністративне правопорушення, здійснював провадження господарської діяльності без дозвільних документів, а саме реалізовував паливно-мастильні матеріали на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .
1.3. Доводи апеляції:
- справа розглянута без участі ОСОБА_1 , порушено приписи ст. 6 Конвенції;
- повістка не була вручена, апелянт не був належно повідомлений про розгляд;
- це порушення прав: на захист, подавати докази, заявляти клопотання;
- фізична особа ФОП не є суб`єктом правопорушення;
- фактично господарської діяльності не проводилось;
- відсутня суб`єктивна сторона у формі умислу;
- відсутня така ознака підприємництва як систематичність;
- відсутні належні та допустимі докази регулярності, тривалості діяльності, отримання прибутку;
- обставин правопорушення у протоколі не зазначено;
- сам протокол не може бути доказом, фотографія колонки не є доказом;
- відсутні сертифікати на техзасіб фотографування:
- особи, яким ніби було реалізовано дизельне паливо не вказані;
- не вказана особа, якій ніби було реалізовано 12 л палива на суму 200 грн;
- речі, які ухвалено конфіскувати, належать іншій особі – ОСОБА_2 , якого суд не викликав як свідка;
- передавати фізичній особі речі не мали права;
- строк на оскарження пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови апелянт отримав в суді 21.07.2020 і це поважна причина для поновлення;
Строк просив поновити, апеляційну скаргу – задовольнити, а провадження у справі – закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.
3. Позиції сторін.
ОСОБА_1 пояснив, що працює в ОСОБА_2 водієм на автопідприємстві. Того дня був на підприємстві, прибирав в автобусі. Там на території також є колонка, з якої заправляється автотранспорт підприємства. Приїхали якісь чоловіки - правоохоронці. Спитали керівника. Він подзвонив, той приїхав, вони в машині про щось поговорили і ОСОБА_2 поїхав. Через якийсь час, чоловіки знову підійшли, спитали його документи для виконання якихось формальностей і він дав посвідчення водія. Потім йому дали підписати якісь документи, пояснивши це тим, що вони мусять скласти акти за результатами відвідин. Жодного визнання вини він не робив, оскільки не реалізовував дизпаливо невідомому водієві автомобілю Форд, якого не було. Це дописали за нього. 
4. Мотиви суду апеляційної інстанції.
4.1. Щодо строку апеляційного оскарження.
Справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 ..
Апеляційний суд, ураховуючи доводи апелянта, який стверджує, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 21.07.2020, та ситуацію через карантин в державі в зв`язку з COVID-19, дослідивши матеріали справи, з метою забезпечення доступу ОСОБА_1 до правосуддя відповідно до приписів ст. 294 КупАП, вважає за належне визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та достатніми для його поновлення.
4.2. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких мотивів.
Перше. Обов`язковими елементом складу ч. 1 ст. 164 КУпАП є проведення господарської діяльності. 
У вину ОСОБА_1 поставлено те, що він реалізовував нафтопродукти, тобто здійснював акти їх відчуження без дозвільних документів. 
Дійсно, дозвільні документи на таку діяльність у ОСОБА_1 відсутні. Але у протоколі та решті матеріалів справи також відсутні і дані про конкретні епізоди такої діяльності. Повинен відбутися, бути зафіксованим процесуальним способом, принаймні, один акт такої діяльності.
Правочини завжди передбачають досягнення сторонами згоди з істотних умов. Тут же (у протоколі) немає ні сторін, ні правочинів з часом та умовами їх учинення, ні свідків цього.
На підставі такого обвинувачення неможливо визначити, що саме особі поставлено в вину. 
Друге. Окрім обвинувачення, з якого неможливо зробити висновок про те, які саме дії містять склад правопорушення, докази, що є у справі, не відповідають вимогам належності відповідно до приписів ст. 251 КУпАП. 
Протокол в цій справі не може слугувати ні як акт обвинувачення, ні як джерело доказів через відсутність у ньому конкретних обставин правопорушення та можливості їх перевірити за допомогою доказів.
Акт огляду речей і документів, як і протокол, також не містить жодних даних щодо складу правопорушення. Фото колонки само по собі не є доказом, оскільки предметом огляду була автозаправна станція, а вилучено та в подальшому передано на зберігання металеву цистерну, ємкістю 10 м. куб. з 3500 літрів дизельного палива, яка обладнана автозаправним терміналом для відпуску палива (дизель), та один пістолет для заправки транспортних засобів. Що це за АЗС невідомо, її не описано, не сфотографовано і тому зробити висновок, що це дійсно АЗС, на якій може проводитися і проводиться торгівля пальним, не можна. 
У справі є тільки один доказ – письмові пояснення самого ОСОБА_1 , в яких він визнав вину в тому, що здійснює діяльність по реалізації дизельного палива на АЗС без належного оформлення та ліцензії і вказав, що 04.06.2020 заправив транспортний засіб Форд чорного кольору дизельним паливом у кількості 12 літрів на суму 200 грн. 
Будь-які інші показання, пояснення свідків, зокрема осіб, яким відпущено дизельне паливо, додаткові матеріали фіксації правопорушення, підтвердження здійснення незаконної господарської діяльності ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 указав, що такі пояснення не давав. Їх дописали, він тільки поставив підпис.
Його заперечення з цього приводу доказами не спростовані і тому вони, в силу презумпції невинуватості, мають перевагу. 
Третє. Апелянтом представлено на підтвердження доводів апеляційної скарги ряд копій документів, які судом першої інстанції не досліджувались, правової оцінки їм не надавалось (а.с. 31-47). 
Згідно даних долучених апелянтом копій документів, описані та вилучені згідно акту (а.с. 2) речі належать на праві власності громадянину ОСОБА_2 . Ці обставини судом першої інстанції не встановлено та не досліджено, тоді як оскаржуваною постановою фактично конфісковано паливно-мастильні матеріали, металеву цистерну, термінал для відпуску палива та пістолет для заправки транспортного засобу, які не належить ОСОБА_1 (відповідні підтверджуючі документи з цього приводу в матеріалах справи відсутні).
5. З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції не може вважатися об`єктивним, повним, всебічним і вмотивованим, його належить скасувати. А провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП – за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2020 відносно ОСОБА_1 – скасувати, а провадження у справі – закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженою бути не може.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                        А.Ю. Малєєв