ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
іменем  України
           
08 липня 2020 року  
м. Харків

справа № 627/1919/14-ц
провадження № 22-ц/818/2078/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Яцини В.Б., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря – Огар І.В.,

учасники справи:
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт»,
 
заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Меркурій»,
боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року в складі судді Вовк Л.І.,

у с т а н о в и в:

В листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» (далі – ТОВ «ФК Горизонт») в особі свого представника Мікуленко Олександра Олексійовича звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та заміну сторону виконавчого провадження на його правонаступника. 

Заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 627/1919/14-ц, виданий 30 вересня 2015 року Краснокутським районним судом 17 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» (далі – ПАТ Банк «Меркурій») заборгованості за договором на кредитну лінію від 10 жовтня 2007 року № 18-06П-217 в розмірі 12 243 669, 95 грн (виконавче провадження № 49199335). 

13 травня 2019 року за результатами електронних торгів, проведених 06 березня 2019 року на Товарній біржі «Центральна універсальна товарна біржа», оформленого протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-02-25-000005-b, між ПАТ Банк «Меркурій» та ТОВ «ФК Горизонт» укладено договір купівлі-продажу майна, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за кредитним договором № 18-06П-217, відступлено ТОВ «ФК Горизонт». Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т., за реєстровим № 411.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року замінено первісного стягувача ПАТ Банк «Меркурій» на його правонаступника ТОВ «ФК Горизонт» у виконавчому листі, виданому Краснокутським районним судом Харківської області від 30 вересня 2015 року по справі № 627/1919/14-ц за позовом ПАТ Банк «Меркурій» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Куліша В.М. до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та замінено сторону у виконавчому провадженні № 49199335, яке перебуває на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме - з ПАТ Банк «Меркурій» на його правонаступника ТОВ «ФК Горизонт». 

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «ФК Горизонт» є правонаступником первісного стягувача ПАТ Банк «Меркурій», має право звернутися до суду з заявою про заміну стягувача та бути стороною виконавчого провадження з метою захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, що передбачено статтею 4 ЦПК України.

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні заяви про зміну первісного стягувача на його правонаступника. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що заяву про заміну стягувача у виконавчому листі та заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника, подану до суду першої інстанції 08 листопада 2019 року, підписано Мікуленком О.О ОСОБА_2 - представником ТОВ «ФК Горизонт», який не є адвокатом, а отже він не мав права представляти юридичну особу в цивільній справі. Зазначає, що 27 січня 2020 року він звернувся до суду першої інстанції з заявою про залишення позову (заяви) без розгляду, в якій посилався на вказані обставини. Однак дізнався, що 20 січня 2020 року ТОВ «ФК Горизонт» подано до суду уточнену заяву, яку підписано ОСОБА_3 – представником заявника, який є адвокатом. У зв`язку з чим, ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року у задоволенні його клопотання про залишення зави ТОВ «ФК Горизонт» без розгляду - відмовлено. Зазначає, що провадження у цій справі підлягає закриттю з урахування вказаних обставин. 

24 квітня 2020 року ОСОБА_3 – представник ТОВ «ФК Горизонт» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. 

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної  інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  залишити судове рішення  без змін,  а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 17 червня 2015 року у справі № 627/1919/14-ц позовні вимоги ПАТ Банк «Меркурій» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Куліша В.М., правонаступником якого є ТОВ «ФК Горизонт», задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Горизонт» заборгованість за кредитним договором на кредитну лінію № 18-06П-217 від 10 жовтня 2007 року станом на 10 листопада 2014 рік в розмірі 12243669,95 грн, судовий збір на користь держави в розмірі 3654 грн. 

13 травня 2019 року за результатами електронних торгів, проведених 06 березня 2019 року на Товарній біржі «Центральна універсальна товарна біржа», оформленого протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-02-25-000005-b, між ПАТ Банк «Меркурій» та ТОВ «ФК Горизонт» укладено договір купівлі-продажу майна, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за кредитним договором № 18-06П-217, відступлено ТОВ «ФК Горизонт». Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. за реєстровим № 411.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України     «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

По своїй суті заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та у постановах Верховного Суду  від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 11 квітня 2019 року у справі № 2/1522/7661/11 (провадження № 61-3030св18), 29 січня 2020 року у справі № 6-5304/11 (провадження № 61-46221св18).

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК Горизонт», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором купівлі-продажу є правонаступництвом, правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі та заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника, подана до суду 08 листопада 2019 року, підписана особою, яка не є адвокатом та не має мав права представляти юридичну особу в цивільній справі, не можуть бути прийняті до уваги. 

08 листопада 2019 року ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від 29 серпня 2019 року виданої директором ТОВ «ФК Горизонт», звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ Банк «Меркурій» на його правонаступника ТОВ «ФК Горизонт». 

20 січня 2020 року ОСОБА_3 , який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності, Серія ПТ № 1748, договору про надання правничої (правової) допомоги від 05 березня 2020 року, укладеного між ним та ТОВ «ФК Горизонт», та ордеру № 024498, подав до суду першої інстанції уточнену заяву про заміну стягувача у виконавчому листі та заміну сторону виконавчого провадження з ПАТ Банк «Меркурій» на його правонаступника ТОВ «ФК Горизонт». 

Отже, на час розгляду судом першої інстанції заяви ТОВ «ФК Горизонт» про заміну стягувача у виконавчому листі та заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника вказана заява була підписана повноважним представником юридичної особи - ОСОБА_3 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Ухвала Краснокутського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повний текс судового рішення складено 10 липня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець
Судді О.М.Хорошевський 
                                                                                         В.Б.Яцина