ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16224/19                                                      Суддя першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 липня 2020 року                                                                       м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Епель О.В., Файдюка В.В.,
при секретарі                    - Ліневській В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на проголошену у відкритому судовому засіданні ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року, дата складання повного тексту якої не зазначена, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа - Головне управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України (далі - Відповідач, НП України), третя особа - Головне управління Національної поліції в Сумській області (далі - Третя особа, ГУ НП в Сумській області), про: 
- визнання протиправною бездіяльності НП України щодо ненадання відповіді на звернення, непідготування подання та невчинення дій, передбачених п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, щодо неповернення ОСОБА_1 коштів у розмірі 255,00 грн., сплачених за квитанцією від 13.03.2018 року (код квитанції 1167-4028-7409-9927);
- зобов`язання НП України підготувати подання та вчинити дії, передбачені пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, щодо повернення коштів в розмірі 255,00 грн, сплачених квитанцією від 13.03.2018 року (код квитанції 1167-4028-7409-9927).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2020 року задоволено клопотання ГУ НП в Сумській області та закрито провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України у зв`язку з тим, що листами від 30.07.2019 року та від 02.09.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про скерування його заяви про повернення помилково сплачених коштів до ГУ НП в Сумській області для розгляду, а 18.09.2019 року Третьою особою сформовано та направлено на адресу Позивача подання №16041/41/5/05-2019 на повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету. Викладене, на переконання суду, свідчить про виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних особою порушень. А тому, оскільки повним відновленням прав Позивача є саме отримання ним подання на повернення коштів, завдання адміністративного судочинства в частині повноти захисту прав особи виконані у повному обсязі.
Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду повністю та ухвалити нове рішення.
При цьому посилається на помилковість висновків суду про те, що листи від 30.07.2019 року та від 02.09.2019 року Позивачем отримувалися інакше, ніж у під час розгляду справи, а тому факт протиправної бездіяльності саме Відповідача на момент звернення до суду підтверджується матеріалами справи. Окремо зауважує, що для відстоювання своєї позиції Апелянт був змушений звернутися до адвоката, внаслідок чого поніс витрати на правову допомогу, відшкодування яких залежить від прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною, що виключає можливість закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. Поряд з іншим, наголошує, що судом не було враховано заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в частині заявлених позовних вимог згідно п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, чим порушено право останнього на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та обмежено у реалізації відповідного процесуального права.
Після усунення визначених в ухвалі від 13.04.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.06.2020 року, яке у подальшому, у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення Позивача про дату, час та місце судового розгляду справи, відкладалося на 15.07.2020 року та на 22.07.2020 року.
Ухвалою суду від 04.06.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Сумській області про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.
У відзиві на апеляційну скаргу НП України просить відмовити в її задоволенні повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції правильно зауважено, що повним відновленням прав ОСОБА_1 є саме отримання ним подання на повернення коштів, що мало місце у вересні 2019 року, а відтак були наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. Крім того, наголошує, що НП України у межах даного спору є неналежним відповідачем, оскілки в силу положень чинного законодавства саме до повноважень Департаменту патрульної поліції належить питання формування подання про повернення помилково сплачених коштів.
У поясненнях на апеляційну скаргу ГУ НП в Сумській області просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що звернення ОСОБА_1 до суду було передчасним з огляду на те, що Окружним адміністративним судом міста Києва було встановлено факт направлення Позивачу повідомлення про скерування його заяв до належного органу. Крім іншого, наголошує, що на виконання вимог наказу МВС України від 24.09.2018 року №782 управлінням превентивної діяльності ГУ НП в Сумській області заяву ОСОБА_1 було перенаправлено до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з метою підготування подання. До того ж підкреслює, що Позивачем не заперечується отримання такого подання.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Крім того, від представника НП України 22.07.2020 року надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що виправлення суб`єктом владних повноважень порушення шляхом складання та направлення на адресу Позивача подання про повернення помилково сплачених коштів за відсутності підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів Позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, тягне за собою закриття провадження у справі згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Зі змісту даної норми випливає, що провадження у справі на підставі даного пункту частини першої статті 238 КАС України може бути закритим за наявності таких обов`язкових умов: виправлення суб`єктом владних повноважень у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності порушень; відсутності підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2019 року та 11.07.2019 року ОСОБА_1 направив на адресу НП України заяви про повернення помилково сплачених грошових зобов`язань в сумі 255,00 грн. сплачених згідно квитанції від 13.03.2018 року №1167-4028-7409-9927 на підставі постанови від 07.03.2018 року серії БР №601218, скасованої у подальшому постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 року у справі №577/1182/18.
Указані заяви були скеровані НП України до ГУ НП в Сумській області для розгляду.
При цьому, результатами розгляду поданих ОСОБА_1 заяв Департаментом патрульної поліції Національної поліції України 18.09.2019 року було складено подання №16041/41/5/05-19 на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету на суму 255,00 грн. (а.с. 57), яке направлено Позивачу листом від 18.09.2019 року (а.с. 56, 81-82), отримання якого останнім не заперечується.
Отже, на момент постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції вірно встановив, що суб`єктом владних повноважень у даній справі було виправлено порушення, а саме - складено та направлено на адресу особи подання про повернення помилково зарахованих платежів до бюджету. Крім того, зазначаючи про те, що саме відповідні дії Відповідача забезпечили ефективний захист прав Позивача у розумінні основних завдань та цілей адміністративного судочинства, суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив на відсутності необхідності вважати за необхідне визнавати протиправною бездіяльність Відповідача з метою повного захисту прав ОСОБА_1 .
У контексті наведеного судовою колегією враховується, що в якості підстав позову ОСОБА_1 було визначено те, що внаслідок протиправної бездіяльності НП України його права на повернення сплачених коштів були порушені, що зумовило необхідність звернення до суду із даним позовом. Самостійне ж виправлення Відповідачем даного порушення вказує на досягнення Позивачем бажаного результату, про який останній самостійно зазначив у позовній заяві - отримання подання про повернення коштів.
Викладене, у свою чергу, вказує на правильність висновків суду першої інстанції про те, що у межах даної справи відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Виключно твердження особи про те, що внаслідок закриття провадження у справі щодо всіх позовних вимог остання позбавлена права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, на переконання судової колегії, не може мати своїм наслідком неможливість закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
До того ж, твердження Позивача про те, що внаслідок закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд першої інстанції позбавив останнього можливості відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи, судовою колегією оцінюється критично, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.03.2020 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто на його користь за рахунок бюджетних асигнувань НП України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2  102,00 грн.
Крім того, посилання Апелянта на неврахування судом першої інстанції його заяви від 17.01.2020 року про відмову від позову в частині задоволених Відповідачем позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України судовою колегією оцінюється критично, оскільки, по-перше, згідно направленої 16.01.2020 року заяви Позивач не заперечував проти закриття провадження щодо задоволеної частини позовних вимог на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, по-друге, ухвала суду від 21.01.2020 року прийнята до моменту надходження до Окружного адміністративного суду міста Києва заяви від 17.01.2020 року.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                       А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            О.В. Епель

                                                                                                    В.В. Файдюк

Повний текст постанови складено та підписано « 22» липня 2020 року.