ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" серпня 2020 р.           Справа № 910/9314/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Поляк О.І. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання, 
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. (про відмову у забезпеченні позову) 
у справі № 910/9314/20 (суддя - Марченко О.В.)
за позовом ОСОБА_1 
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
про визнання незаконним продажу об`єкта незавершеного будівництва, визнання незаконними та скасування записів про право власності, протоколу про результати електронного аукціону, договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності, що підлягає продажу шляхом викупу, № 01/20 від 03.01.2020 р. та акта приймання-передачі державного майна від 03.02.2020 р.,- 
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про:
- визнання незаконним продажу об`єкта незавершеного будівництва - Дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 34-а (далі - Завод), який відбувся 26.11.2019 р. згідно з протоколом № UA-PS-2019-11-26-000087-2 про результати електронного аукціону;
- визнання незаконним та скасування запису № 30338267 про право власності Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях на Завод;
- визнання незаконним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 321 від 18.12.2019 р. про затвердження протоколу № UA-PS-2019-11-26-000087-2 про результати електронного аукціону;
- визнання незаконним та скасування протоколу № UA-PS-2019-11-26-000087-2 про результати електронного аукціону;
- визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності, що підлягає продажу шляхом викупу, № 01/20 від 03.01.2020 р., укладеного відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "КПП Центр", посвідченого 03.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2;
- визнання незаконним та скасування акту приймання-передачі державного майна від 03.02.2020 р., підписаного відповідачем і товариством з обмеженою відповідальністю "КПП Центр";
- скасування запису про реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" на Завод.
Позовні вимоги мотивовано прийняттям відповідачем незаконного рішення про приватизацію та протиправним відчуженням через аукціон належного позивачу майна - об`єкту незавершеного будівництва - дослідного заводу Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 34-а.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. у справі № 910/9314/20 відмовлено у відкритті провадження та повернуто позивачу матеріали позовної заяви.
Разом з позовної заявою позивачем до суду першої інстанції подано окрему заяву про забезпечення позову,  шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на об`єкт незавершеного будівництва - Дослідний завод Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 34-а.
В обґрунтування необхідності забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно позивач посилався на високу ймовірність того, що у разі задоволення позовних вимог виконання судового рішення може бути неможливим або істотно ускладненим, з огляду на те, що майно може бути черговий раз    проданим новим власником. 
Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції вказав, що ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. відмовлено у відкритті провадження, тож заява про забезпечення позову, відносно якого відмовлено у відкритті провадження через недотримання правил підсудності, теж не підлягає задоволенню, адже заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленої кодексом для відповідного позову.  
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його заяву про забезпечення позову.
Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, скаржник зазначав, що з урахуванням спірних правовідносин, а також наявності прямої вказівки закону (ст. 30 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна") на вид судочинства, у якому має розглядатись така категорія справ, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а отже заява про забезпечення позову як і позов, подані ним з дотриманням правил підсудності.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Владимиренко С.В., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.08.2020 р. 
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 р., у зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Владимиренко С.В. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пашкіна С.А.
В судовому засіданні, що відбулось 19.08.2020 р., позивач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову.
Інші учасники справи не взяли участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Приписами  статті  271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції послався на положення пункту 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши, що спір у даній справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, ухвалою від 01.07.2020 р. господарський суд відмовив позивачу у відкритті провадженні у справі у зв`язку з  тим, що спір між фізичною особою та регіональним відділенням Фонду  державного майна України є спором про право цивільне, і має розглядатися за правилам цивільного судочинства. 
Утім, сам висновок місцевого господарського суду про те, що за суб`єктним складом сторін спір між ними належить розглядати за правилами цивільного судочинства, судом апеляційної інстанції визнаний помилковим і постановою суду апеляційної інстанції від 19.08.2020 р. скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. про відмову у відкритті провадження у цій справі. За таких обставин справи, ухвала про відмову у вжитті заходів для забезпечення позову   підлягає скасуванню. 
Зважаючи на те, що обґрунтованість позивачем доводів про вжиття заходів  забезпечення його позову судом першої інстанції не досліджувалася, висновків  щодо дійсної необхідності такого забезпечення суд не наводив, апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, не вирішує питання по суті вимог заяви про вжиття заходів позову.
Згідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Водночас, відповідно до ст. 138 Господарського процесуального кодексу України  заява про забезпечення позову подається: 
1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 
2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 
3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту (ч. 2).
У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3).
Системний аналіз наведеного свідчить, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил  юрисдикції у господарських судах.  Отже розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом, компетентним розглядати спір по суті. При цьому першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання яких здійснюється її розгляд по суті.
З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що допущені порушення місцевим господарським судом норм процесуального права призвели до обмеження сторони у справі на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим не було досліджено та не надано правової оцінки доводам заявника щодо наявності підстав для забезпечення позову, тому матеріали оскарження підлягають направленню до суду першої інстанції для розгляду заяви про забезпечення позову відповідно до частини  4  статті 280 Господарського процесуального кодексу України.     
Керуючись ст.ст.  269,  270,  271,  280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. у справі № 910/9314/20 частково задовольнити.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 01.07.2020 р. у справі № 910/9314/20 скасувати.
В іншій частині апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Матеріали оскарження № 910/9314/20 повернути суду першої інстанції для розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені  Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 21.08.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                О.І. Поляк