Постанова
Іменем  України                                
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/17845/15-ц
 
провадження № 61-12702 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ; 
заінтересована особа - головний державний виконавець Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кравець Олександр Вікторович;
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2018 року  у складі судді Загороднюка В. І. та постанову Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Цюри Т. В., Гірняк Л. А., Сегеди С. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Савранського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Савранський РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області) Кравець О. В.
 
Скарга мотивована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на її користь грошові кошти та на підставі цього рішення суду було видано виконавчий лист                                              № 522/17845/15-ц від 06 березня 2017 року, який було спрямовано до Савранського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області за місцем реєстрації боржника - ОСОБА_2 
07 листопада 2018 року до Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області до примусового виконання надійшов виконавчий напис від 20 квітня 2016 року № 425, виданий приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу про звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_2 , а саме: транспортний засіб марки Huyndai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, на загальну суму 331 978 грн 28 коп. на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк»).
24 листопада 2017 року було відкрито виконавче провадження ВП                                    № 55242458. Постановою від 27 листопада 2017 року було об`єднано у зведене провадження ВП № 55242458 та ВП № 55096650 у зведене провадження ВП № 56035531.
Згідно з висновком від 14 березня 2018 року визначено вартість належного боржнику майна - автомобіля марки «Huyndai», модель «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, виконаного у межах                  ВП № 55096650, де зазначено вартість автомобіля у розмірі 290 160 грн, тобто його вартість визначено у розмірі 11 198 доларів 75 центів США.
Посилалася на те, що у дійсності ринкова вартість такого класу автомобілю коливається від 16 тис. доларів США до 18 тис. доларів США, відтак, вартості арештованого майна виявилося недостатньо для погашення всіх вимог.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд поновити їй строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця Савранського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області щодо оцінки майна; визнати незаконним та скасувати висновок про вартість майна від 14 березня 2018 року (оцінювач ОСОБА_3 ), де вартість автомобіля зазначено у розмірі 290 160 грн;                   до розгляду скарги по суті, постановити ухвалу, якою зупинити реалізацію арештованого майна за зведеним виконавчим провадженням № 55096650                   у Савранському РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено головному державному виконавцю Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Кравець О. В. у межах зведеного виконавчого провадження 56035531 здійснювати продаж арештованого майна - транспортного засобу «Hyunday Sonata», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданого державному підприємству «Сетам» до вирішення справи по суті.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2018 року              заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скарга є необґрунтованою, підстави для визнання незаконним та скасування висновку про вартість майна відсутні. Крім того, статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.
Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку статей 447, 448, 449, 450 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом заборони вчиняти будь-які дії, та як за приписами вказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що сторони виконавчого провадження із результатами оцінки були ознайомлені належним чином, жодних заперечень до відділу ДВС або до суду не надходило.
Отримавши ухвалу суду про заборону здійснювати продаж арештованого майна, головним державним виконавцем того ж дня було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Таким чином, дії державного виконавця здійснено відповідно до норм чинного законодавства.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У липні 2019 року ОСОБА_1  подала касаційну скаргу, в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.  
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 вересня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 522/17845/15-ц з Приморського районного суду м. Одеси.
 
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом, а продаж майна відбувся за наявності постанови суду про заборону продажу майна.
Вважала, що порушення оцінювача щодо оцінки транспортного засобу, допущені ним під час складання звіту, є безумовною підставою для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна,                         а також визнання незаконними та скасування звіту про оцінку майна.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У листопаді 2019 року начальник Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. Вважав висновки судів такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи. Зазначав, що ОСОБА_1 у касаційній скарзі стверджує, що продаж майна відбувся з порушенням норм чинного законодавства, за наявності ухвали суду про заборону продажу майна. 
Вказував, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 була встановлена заборона продажу майна за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення питання по суті. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2018 року,               яка надійшла до відділу ДВС 17 жовтня 2018 року, питання по сутті вирішено, вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним висновку про вартість майна залишено без задоволення.
23 жовтня 2018 року державним підприємством «Сетам» (далі - ДП «Сетам») проведено електронні торги, на яких продано транспортний засіб марки «Huyndai», модель «Sonata», 2014 року випуску, реєстраційний номер                                  НОМЕР_1 , кошти перераховано на рахунок стягувача, який є заставодержателем майна.
12 листопада 2018 року  державним виконавцем Кравцем О. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП № 55096650 відповідно до пункту 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином дії державного виконавця вчинено відповідно до норм чинного законодавства.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
07 листопада 2018 року до Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області до примусового виконання надійшов виконавчий напис від 20 квітня 2016 року № 425, виданий приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу про звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_2 , а саме: транспортний засіб марки Huyndai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, на загальну суму 331 978 грн 28 коп. на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк»).
 
08 листопада 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за АСВП № 55096650.
 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти та на підставі цього рішення суду видано виконавчий лист № 522/17845/15-ц від 06 березня 2017 року.
 
23 листопада 2018 року до Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшов виконавчий лист № 522/17845/15-ц від 06 березня 2017 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з                    ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі                                  68 650 грн.
 
Постановою головного державного виконавця від 27 листопада 2017 року було об`єднано у зведене провадження ВП № 55242458 та ВП № 55096650 у зведене провадження ВП № 56035531.
 
22 грудня 2017 року головним державним виконавцем Кравцем О. В. описано транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Sonata», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить боржнику та є заставним майном, відповідальним зберігачем призначено боржника - ОСОБА_2 
 
28 грудня 2017 року головним державним виконавцем Кравцем О. В. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - «Інвестиційно- консалтингове бюро «Тріада» (а.с. 10).
 
Згідно з висновком від 14 березня 2018 року визначено вартість належного боржнику майна - автомобіля марки «Huyndai», модель «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, виконаного у межах ВП № 55096650, де зазначено вартість автомобілю 290 160 гривень, за курсом на день оцінки 14 березня 2018 року 1:25,91 за 1 долар США.
 
Матеріалами справи встановлено та сторонами справи не оспорюється, що 21 березня 2018 року копії висновку про вартість майна направлено для ознайомлення на адреси сторін виконавчого провадження (а.с. 13).
 
Крім того, вказаний висновок попередньо було надіслано на електронні адреси стягувачів, які зазначено у їх заявах.
 
Тобто, сторони із результатами оцінки були ознайомлені належним чином, заперечень до Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області не надходило.
 
02 квітня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява щодо передачі описаного майна ДП «СЕТАМ», щодо оцінки майна жодних зауважень не було.
 
18 квітня 2018 року направлено заявку на реалізацію арештованого майна до Одеської філії ДП «СЕТАМ». Торги призначено на 23 травня 2018 року номера лота 277423.
 
21 травня 2018 року до Савранського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшла ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня                   2018 року про заборону головному державному виконавцю Кравець О. В. здійснювати продаж арештованого майна (а.с. 37-38) у зв`язку з чим, того ж дня винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій та дану постанову направлено на електронну адресу ДП «Сетам» та 22 травня                 2018 року направлено на поштову адресу ДП «Сетам» та сторонам.
 
22 травня 2018 року боржником пред`явлено ухвалу Верховного Суду                            від 11 травня 2018 року про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 68 650 грн до закінчення касаційного розгляду справи. Одночасно винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій АСВП № 55242458, стягувачем по якому є ОСОБА_1 
 
23 жовтня 2018 року торгуючою організацією ДП «Сетам» проведено електронні торги, на яких продано транспортний засіб марки «Huyndai» модель «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, за 347 321 грн 52 коп., кошти перераховано на рахунок стягувача, який є заставодержателем майна.
 
12 листопада 2018 року державним виконавцем Кравцем О. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП № 55096650  відповідно до пункту 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем за яким є ПАТ «Кредобанк». 
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
 
При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.
 
Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. 
 
Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.
 
Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові      від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження                     № 11-1200апп18).
 
Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
 
Статтею 57 Закону  України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
 
У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
 
Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.
 
У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.
 
Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
 
У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
 
Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
 
Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
 
Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.
 
Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
 
Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
 
За змістом статті 3 Закону «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18) зроблено висновок, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. 
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені                    в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
Вирішуючи спір, суди, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшли правильного висновку про те, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та у спосіб, визначені діючим законодавством України. Сторони виконавчого провадження із результатами оцінки були ознайомлені належним чином, жодних заперечень до відділу ДВС не надходило.
 
Отримавши ухвалу суду про заборону здійснювати продаж арештованого майна, головним державним виконавцем того ж дня було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Таким чином, дії державного виконавця здійснено відповідно до норм чинного законодавства.
 
Отже, встановивши відсутність доказів протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.
 
Доводи касаційної скарги про те, що продаж майна відбувся за наявності ухвали суду про заборону продажу майна, є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції,  оскільки продаж майна відбувся 23 жовтня 2018 року, тобто після вирішення цієї скарги судом першої інстанції.
 
При цьому відповідно до частини першої статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,  а заявником оскаржувався висновок про вартість майна у зв`язку із заниженою, на думку ОСОБА_1 , вартістю автомобіля, визначеною у висновку від 14 березня 2018 року. 
 
Інші доводи касаційної скарги правильність висновків суду не спростовують,                            а зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями та власного тлумачення заявником норм Закону України «Про виконавче провадження».
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2018 року  та постанову Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             О. М. Осіян
 
                                                                                                                  О. В. Білоконь
 
                                                                                                                  Н. Ю. Сакара