ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 серпня 2020 року           справа №200/14778/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л. В., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В.,
секретар Сізонов Є.С.,
за участі представника відповідача Пономарьова А.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у справі №200/14778/19-а (головуючий І інстанції Чучко В.М., складене в повному обсязі 16 березня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально-механічний завод» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

                                                      УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просив визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 000137513 від 07.11.2019, яким ТОВ «Димитровський експериментально-механічний завод» було збільшено суму грошового зобов`язання позивача на загальну суму 2733182,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 1366591,00 грн., що в загальній сумі складає 4099773,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що висновки ГУ ДПС у Донецькій області, викладені у акті перевірки від 11.10.2019 року №77/05-99-05-13/30952735 щодо порушення позивачем податкового законодавства в частині достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість, у зв`язку із не підтвердженням факту реальності здійснення господарських операцій за договором з контрагентом ТОВ «Сельта Трейд», є необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що факт реальності укладеного правочину та здійснення за ним господарських операцій підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми «Р» від 07.11.2019 року № 000137513 про нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально-механічний завод» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 366 591,00 грн. у зв`язку із збільшенням суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2 733 182,00 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача понесені судові витрати з судового збору у розмірі 19 210,00 грн.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що під час перевірки були встановлені порушення в оформленні первинних документів, надані до перевірки документи не в повному обсязі та не підтверджено постачання товару контрагентом ТОВ «Сельта Трейд». 
Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, позивач до суду не прибув.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально-механічний завод» є юридичною особою, зареєстроване 25.12.2003 року за № 1 259 120 0000 000048, місцезнаходження: 85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 16, види діяльності за кодами КВЕД: 28.29 Виробництво машин і устаткування для добувної промисловості та будівництва (основний), 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, 25.29 Виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів, 25.62 Механічне оброблення металевих виробів, 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій (а.с. 246-247).
Господарську діяльність позивач здійснює згідно зі статутом, затвердженим протоколом загальних зборів учасників № 1 від 09.08.2016 року (а.с.19-33).
Позивач видані дозволи виконувати роботи підвищеної небезпеки та сертифікати відповідності (а.с. 191-194).
Згідно штатному розкладу підприємства з 01.11.2018 року кількість штатних одиниць складала 97,5 з 01.11.2019 року - 46 (а.с. 234).
Відповідно до наказу №192 від 26.09.2019 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Димитровський експериментально-механічний завод», виданого Головним управлінням ДПС у Донецькій області, податковим органом з 30.09.2019 по 04.10.2019 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Димитровський експериментально-механічний завод», код за ЄДРПОУ 30952735, з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Сельта Трейд» (код за ЄДРПОУ 42496792) за січень та лютий 2019 року, за результатами якої складений акт від 11.10.2019 року №77/05-99-05-13/30952735 (а.с. 36-77) .
Відповідно до висновків Акту перевірки встановлені наступні порушення вимог Податкового Кодексу України: пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, пп.14.1.202 п.14.1 ст. 14, пп.14.203 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (рядок 18 декларації) на суму 2733182 грн., у тому числі за січень 2019 року - 2303693,0 грн., лютий 2019 року - 429489 грн. (а.с. 76-77).
На підставі Акту перевірки, 07.11.2019 року ГУ ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 000137513 про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1366591,00 грн. у зв`язку із збільшенням суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2733182,00 грн. (а.с. 78-79).
Зі змісту Акту перевірки вбачається, що під час перевірки відповідачем були використані документи, зазначені в додатку 2 до акту перевірки (а.с.40).
Проведеною перевіркою встановлено, що згідно наданим первинним документам, основними постачальником позивача у період січень-лютий 2019 року було ТОВ «Сельта Трейд» (код ЄДРПОУ 42496792) за договором поставки від 02.01.2019 року № 5.
Проте, відповідачем зазначено, у ТОВ «Димитровський експериментально-механічний завод» відсутні первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарської операції, а саме документів щодо здійснення процедури для відбору постачальників, дотримання встановленої процедури при відбору постачальника ТОВ «Сельта Трейд», сертифікатів (посвідчень) якості, паспорт якості заводу-виробника, тощо, документів на підтвердження транспортування товарів від постачальника ТОВ «Сельта Трейд» до покупця ТОВ «ДЕМЗ», журналу обліку вантажів за січень-лютий 2019 року, інформацію та підтверджуючі документи щодо кваліфікаційного складу працівників підприємства, обліку робочого часу, матеріального звіту М-19, картки складського обліку матеріалів форми М-12, лімітно-забірної карти форми М-28, документально оформлених повноважень на здійснення господарської операції осіб на отримання товарів (послуг).
Матеріали справи свідчать, що 02.01.2019 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Сельта Трейд»» (постачальник) укладено договір поставки № 5, згідно якому ТОВ «Сельта Трейд» зобов`язується передати у власність ТОВ «Димитровський експериментально-механічний завод» товар (профіль СВП 33, дріт латунний, дріт), а ТОВ «Димитровський експериментально-механічний завод» своєчасно здійснити його оплату та прийняти цей товар. Кількість, найменування товару вказуються в специфікаціях до даного договору, які є його невід`ємною частиною. Поставка товару здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, зазначених у відповідних специфікаціях до договору згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Оплата покупцем товару здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаних у даному договорі. Договір діє до 31.12.2019 року (а.с. 80-85).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Сельта Трейд» є юридичною особою, зареєстроване за адресою: 87555, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 69, інформації відносно відсутності за юридичною адресою, припинення, знаходження в стані ліквідації наведений витяг не містить (а.с. 248-249)
На підтвердження здійснення поставки товару надані: видаткові накладні, прибуткові ордери, податкові накладні (а.с. 86-140).
Оплата поставленого товару підтверджується платіжними дорученнями, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку та картками рахунку (а.с. 151-190).
Станом на 31.03.2019 року заборгованість на користь ТОВ «Сельта Трейд» становить 13 244 813,93 грн., що підтверджено актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 233).
У перевіряємому періоді, січень-лютий 2019 року, позивачем віднесено до складу витрат витрати по придбанню товару, придбаного у ТОВ «Сельта Трейд» всього на загальну суму 16 399 092,00 грн., у тому числі ПДВ - 2 733 182,00 грн., у зв`язку з чим позивачем задекларовано податковий кредит у деклараціях з податку на додану вартість (а.с.141-150).
В доводах апеляційної скарги, відповідач зазначає, що при дослідженні первинних документів бухгалтерського та податкового обліку з наведених вище господарських відносин, підставою для висновку щодо відсутності доказів, що підтверджують реальність здійснення господарський операцій між позивачем та його постачальником - ТОВ «Сельта Трейд» стало те, що за січень та лютий 2019 року не відбувся перехід права власності та як наслідок, отримання товару, тому операції не мали реального характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості.
Отже, на думку відповідача, оскільки постачання товару по ланцюгу ТОВ «Сельта Трейд» фактично не відбувалось, та було здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій і складено первинні документи, оскільки відсутній факт формування відповідного активу як ресурсу контрольованого в результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва, тобто відсутня господарська операція як певна дія або подія, в основі якої має бути дійсний рух певного активу, тому у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Отже, суб`єкти господарювання здійснюють господарську діяльність в залежності від специфіки роботи підприємства та на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
Відповідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За змістом пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі – Закон № 996) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
Частиною першою та другою статті 9 Закону № 996 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.3 цієї ж статті ПК України унормовано, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення суми податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду на суму податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підтвердження факту придбання позивачем товару у ТОВ «Сельта Трейд» позивачем надані договір, специфікації, видаткові накладні, прибуткові ордери, податкові накладні, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рахунку, картки рахунку, акт звірки взаєморозрахунків.
Судом не встановлено не відповідності наведених документів ознакам первинних документів, встановлених Законом № 996.
За таких обставин,  колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що діяльність та спірні операції позивача не містять ознак нереальності та здійснені в межах звичайної господарської діяльності, підтверджені належними первинними документами та є реальними з точки зору часу та матеріальних ресурсів, спричинили зміни та рух активів у вигляді придбання товару.
Доводи апелянта, що фактичне постачання товару не підтверджено первинними документами, оформленими з порушеннями згідно вимог чинного законодавства, а отже відсутні докази реальності здійснення господарських операцій за договором є неприйнятними, оскільки аналізуючи докази у сукупності, та зважаючи на специфіку взаємовідносин між контрагентом позивача (постачальником) та самим позивачем, не спростовують наявних у справі документів первинного бухгалтерського обліку, якими підтверджується рух товарів від ТОВ «Сельта Трейд» до позивача, що не може свідчити про безтоварність операцій між позивачем та його контрагентом.
Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
          Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року по справі № 200/14778/19-а залишити без змін.
Повне судове рішення складено 25 серпня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                         Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                                     І.В. Сіваченко