ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 603/761/19	Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б. 	
Провадження № 22-ц/817/668/20 	Доповідач - Сташків Б.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Сташків Б.І. 
суддів -  Костів О. З., Щавурська Н. Б., 
                                       за участю секретаря - Сович Н.А.
                                       та сторін- позивача ОСОБА_1 , її                                                         представника ОСОБА_2 , відповідача                                                          ОСОБА_3 , її представника Муж В.В. 

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 603/761/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року, постановлену суддею Федорончуком В.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Монастирської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки Сергія Васильовича про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку ,- 

                                       ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Монастириської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С.В. про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку,та просить суд скасувати рішення державного реєстратора правна нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С.В. від 01.08.2017року,індексний номер 36413818, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,16га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 6124255500:05:001:0091,за суб`єктом ОСОБА_3 , скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки С.В. Від 01.08.2017 року,індексний номер36413553, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,25га,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 6124255500:05:001:0090, за суб`єктом ОСОБА_3 .
       Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Монастириської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки Сергія Васильовича про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку - залишено без розгляду. 
       Не погодившись із вказаною ухвалою суду від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга, в якій позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення норм процесуального права, не врахування усіх обставин справи. Зокрема вказує, що суд першої інстанції залишаючи без розгляду її позовну заяву не врахував, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби процесуальні строки щодо розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину. Вважає, що оскільки карантин в Україні не скасовано на час розгляду справи, то суд першої інстанції безпідставно залишив її позов без розгляду, у зв`язку із чим порушив її права на участь у судовому засіданні, надання пояснень і доказів тощо. Вказує, що обставини, через які вона з`явилася до суду не залежали від її волі, а виникли внаслідок особливого стану в Україні, що позбавило її можливості прибути в судове засідання.
       На апеляційну скаргу поступив відзив від ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат Муж В.В., у якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . Зокрема вважає, оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, постановленою на підставі належних доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Вказує, що судом першої інстанції підставно враховано, що позивач та її представник повторно не з`явилися у судове засідання не повідомивши суду причини неявки та не подавши клопотання про відкладення розгляду справи. Окрім того зазначає, що позивач вже зверталася до суду з тим самим предметом позову до Монастириської міської ради та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савки Сергія Васильовича, по якій Тернопільським апеляційним судом прийнято судове рішення( справа №603/780/17).
       Також вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки на його думку саме позивач не здійснювала належним чином своїх процесуальних прав обов`язків.
       У судове засідання не з`явилися представник відповідача Монастирської міської ради та відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Монастириської міської ради Савка Сергій Васильович, однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки повідомлені належним чином.
       У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній.
       Відповідач ОСОБА_3 та її представник Муж В.В. у судовому засіданні заперечили щодо поданої апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на мотиви викладені у поданому відзиві на апеляційну скаргу.
       Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
       Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
       Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та )або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
       Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Таким вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.
       Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
       Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.
       За приписами статті 128ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.
       Згідно зі статтею 55Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
       Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
       Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
       Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
       У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. 
       Згідно пунктом 3 частини першої статті 257ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції на підставі норм ч.5 ст.223 ЦПК України виходив з того, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася без поважних причин у судове засідання та не повідомила про причини неявки
       Між тим з таким висновком суду в повній мірі погодитися не можливо з огляду на таке. 
       У розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.
       Перешкоди у доступі до правосуддя можливі як у зв`язку з особливостями національного процесуального законодавства держави, так і через обмеження, передбачені матеріальним правом. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення, про що свідчить практика ЄСПЛ у випадках, коли констатується порушення Конвенції.
       Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» в редакції від 29 квітня 2020 року N 313 передбачала введення карантину з 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року на усій території України, встановивши пунктом 2 ряд заборон, серед яких, зокрема, заборонити до 11 травня 2020 року:
       -регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення:
       -легковими автомобілями; 
       -службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів. Маршрути руху транспортних засобів, які були погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції в період дії карантину до 24 квітня 2020 р., вважаються такими, які продовжують діяти на період встановлення карантину згідно з цією постановою; працівників закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, осіб, які виявили бажання бути донорами крові та (або) її компонентів, на підставі посвідчення донора крові та (або) її компонентів або на підставі довідки, що видається донору за місцем медичного обстеження чи давання крові та (або) її компонентів, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах;
       -перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством "Українська залізниця" окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
       Крім того, Законом України від 30 березня 2020 року №540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу ХІІ Цивільного процесуального кодексу України «Прикінцеві положення»: та доповнено пунктом 3 в якому зазначено що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину. 
       Як вбачається з матеріалів справи місце проживання на момент розгляду справи позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , а дана цивільна справа розглядається в Бучацькому районному суді Тернопільської області, який знаходиться за адресою: вулиця Міцкевича, 11, місто Бучач, Тернопільська область, 48400, відтак з урахуванням введених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 заборон, причини неможливості прибуття позивача та його відсутність у судовому засіданні 05 травня 2020 року є поважними причинами в розумінні ЦПК України. 
       На вищенаведені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, не взяв до уваги відсутність транспортного сполучення на момент розгляду справи та постановив помилкову ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду під час дії введення заборон у зв`язку з карантином на території України. 
       За таких обставин, ухвала суду, як така, що перешкоджає подальшому провадженні у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 376, 379, 381, 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції,-
                                       ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
       Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Дата складання повного тексту постанови - 17 серпня 2020 року.

       Головуючий:                                                         Сташків Б.І.
                                                                                Костів О.З.
       Судді:                                                                 Щавурська Н.Б.