ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року	Львів	Справа № 300/2292/19 пров. № А/857/5831/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,          
за участю представників позивача                                        Кіт Р.С., Тепак Л.П.,                    
за участю представника відповідача                                        Яремак Т.І.,                    

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року, прийняте суддею Чуприною О.В. об 11 годині 43 хвилині у місті Івано - Франківську, повний текст складений 30.03.2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НАСВУД-УКР» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень,-

                                                             встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НАСВУД-УКР» (надалі - ТОВ «НАСВУД-УКР», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДПС в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.08.2019 року №0006831411, №0006851411, №0006841411.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року задоволено позов.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення №0006831411 спрямоване за фактом безпідставного включення товариством витрат за безтоварними господарськими операціями із придбання у 31 контрагента лісоматеріалів; протиправне віднесення витрат суми амортизації, нарахованої на нежитлові приміщення, на які відсутня документація за результатами їх ремонту і реконструкції; не проведення оприбуткування товариством у березні 2018 року пиломатеріалу (ясен) в кількості 29,43 куб. м, який в подальшому використано у господарській діяльності - списано на собівартість реалізованої продукції; не відображено в бухгалтерському і податковому обліку отримання (безоплатного) товару (лісоматеріалів) 45 куб. м дошки від ФОП ОСОБА_1 та 102,7 куб. м від ПП «Енергобудівник».
Разом з тим, у матеріалах справи наявні обов`язкові первинні документи, які підтверджують придбання товару у 31 контрагента та реальне  вчинення господарських операцій, а також документи про подальше використання товару у господарській діяльності. Проведено аналіз господарських взаємовідносин позивача з контрагентами та наявних матеріалів справи, зроблено висновок, що відповідачем не проаналізовано відповіді контрагентів, надані на запит першого, а ненадання таких відповідей іншими не доводить безтоварності.
Зазначено, що контрагенти не позбавлені були можливості наймати працівників та залучати автотраспорт. Звірки по них не проведені.
Також згідно позиції Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №804/12339/13-а товарно - транспортні накладні, на які акцентує увагу відповідач не є первинними документами, які використовуються у бухгалтерському обліку щодо обліку господарських операцій з купівлі - продажу.
Крім того, ТТН - ліс є обов`язковими саме для державних лісогосподарських підприємств, якими 31 контрагент не являється. Подібне стосується специфікації накладної ЛГ-25.
З приводу другого факту, то в матеріалах справи наявні три договори купівлі - продажу нерухомого майна, два технічні паспорти на виробничі будинки, три акти введення в експлуатацію  основних засобів, вартість яких як основних засобів підлягає амортизації. 
Поряд з наведеним, відповідач не вказав з посиланням на правову норму, яку саме технічну документацію має мати позивач і чи така необхідна при проведенні робіт з оновлення об`єктів нерухомості. Хоча не заперечує їх наявність і понесені витрати.
З приводу третього факту, то в матеріалах справи наявні видаткові накладні, засвідчені копії ТТН - ліс, сертифікатів про проходження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (ЛГ-25) і електронних митних декларацій.
Також, слід врахувати, що розрахунки за товар не проведено, однак, чинним законодавством для проведення розрахунків встановлено позовну давність у 1095 днів. Крім того, представником позивача подано в суд бухгалтерські довідки із виправленням помилки до журналу  - ордеру. Отже, підтверджено виявлення розбіжностей, проте довідками здійснено коригування, що не суперечить листу Міністерства фінансів України №31-04200-30-10/22823 від 13.12.2004 року.
Таким чином, господарські операції з придбання товарів  у ФОП ОСОБА_1 та у ПП «Енергобудівник» не підпадають під визначення безоплатно отриманих товарів.
Крім того, визначаючи різницю і фактичну вартість використання так званого необлікованого матеріалу (сировини), розрахунок здійснено від собівартості уже готової продукції без виключання таких складових як використання електричної енергії, утримання виробництва, заробітної плати працівникам.
З приводу податкового повідомлення - рішення №0006851411, то в кожному окремому випадку за конкретним товаром (продавцями) постачальниками представлено зареєстровану у встановленому порядку податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відтак, в розумінні пункту 201.10 ст.201 ПК України позивач отримав право на податковий кредит за усіма податковими накладними.
Другою частиною сформованого зобов`язання за вказаним ППР стали результати проведеної інвентаризації товарно - матеріальних цінностей підприємства станом на 01.07.2019 року.
Разом з тим, припущення контролюючого органу, що нестачу половника хвойного (лісу - кругляка) виявлено саме за господарськими операціями із його придбання в ПП «Оресто», який, у свою чергу, є платником ПДВ, не підтверджено жодними записами в акті перевірки із посиланням на відповідні документи бухгалтерського обліку. Причому, не спростовано доводи сторони позивача, що нестача виявлена саме по лісоматеріалах від ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , яка поставлена пізніше в часі у відношенні до такого постачання від ПП «Оресто».
Також, коригування податкового обліку з ПДВ у березні 2019 року є безпідставними, так як результати інвентаризації зафіксовані 01.07.2019 року.
Враховуючи безпідставність висновків, визначених органом стягнення для податкового повідомлення - рішення №0006851411, а також враховуючи наслідки коригування податкового обліку у зв`язку із їх застосуванням, контролюючим органом податковим повідомленням - рішенням №00068414111 безпідставно встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового кредиту за березень 2019 року в сумі 59 357 грн.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. 
В апеляційній скарзі щодо податкового повідомлення - рішення №0006831411, яким визначено податок на прибуток зазначає, що мало місце використання товариством у господарській діяльності пиломатеріалу ( ясен) в кількості 29,43 куб.м, джерело походження якого не встановлено, тобто набуття у власність без наявності будь - яких первинних документів.
Встановлено також факт введення нерухомості в експлуатацію та нарахування амортизації без наявності технічної документації  на дану нерухомість, яку товариством віднесено до витрат «собівартість реалізованої продукції».
Виявлено проведення фінансово - господарських операцій ТзОВ «НАСВУД-УКР» з 31 контрагентом, які не представили ТТН- ліс та специфікації накладної форми № ЛГ-25. Вказані у ТТН транспортні засоби в базі даних Регіонального сервісного центру МВС в Івано - Франківській області відсутні.
На запити контролюючого органу контрагенти позивача не відреагували.
З приводу податкового повідомлення - рішення №0006851411, то перевіркою встановлено, що за даними бухгалтерського обліку по рахунку 201 «сировина і матеріали»  станом на 31.03.2019 року на балансі обліковувались залишки половнику хв. та пиломатеріалів обр. хв.
За результатами інвентаризації товарно - матеріальних цінностей підприємства станом на 01.07.2019 року встановлено розбіжності  між даними бухгалтерського обліку та фактичною їх наявністю.
Поставщиком товарно - матеріальних цінностей, по яких встановлено недостачу згідно даних інвентаризації і даних позивача є ПП «Оресто».
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено, що до основного виду економічної діяльності ТзОВ «НАСВУД-УКР» за КВЕД 16.21 віднесено «виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону», в тому числі 16.10 «лісопильне та стругальне виробництво» і 46.90 «неспеціалізована оптова торгівля».
Посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, на підставі направлень від 31.05.2019 року за №№871, 872, 873, виданих ГУ ДПС в Івано-Франківській області, та наказу відповідача від 23.05.2019 року №791, проведена планова виїзна документальна перевірка ТзОВ «НАСВУД-УКР» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства за період з 21.04.2016 року по 31.03.2019 року, відповідно до затвердженого переліку питань документальної перевірки.
В ході проведення такої перевірки, серед іншого, встановлено порушення товариством:
1) пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пунктів 5, 7, 21 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 (надалі по тексту також - П(С)БО 15 «Витрати»), пунктів 5, 6, 7, 10, 11 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (надалі по тексту також - П(С)БО 16 «Витрати»), в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 4 430 896,00 гривень, у тому числі по періодах: 2016 рік - 1019 892,00 гривень, 2017 рік - 1 626 001,00 гривень, І квартал 2018 року - 172 765,00 гривень, півріччя 2018 року - 1 618 959,00 гривень, три квартали 2018 року - 1 627 148,00 гривень, 2018 рік - 1 689 523,00 гривень і І квартал 2019 року 95 480,00 гривень;
2) пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого:
- завищено суми бюджетного відшкодування, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню, всього в сумі 572 837,00 гривень, в тому числі по періодах: вересень 2016 року - 10 189,00 гривень, листопад 2016 року - 41 895,00 гривень, грудень 2016 року - 30 156,00 гривень, січень 2017 року - 47 472,00 гривень, лютий 2017 року -   15 925,00 гривень, березень 2017 року - 29 167,00 гривень, квітень 2017 року - 14 625,00 гривень, січень 2018 року - 133 072,00 гривень, червень 2018 року -  49 866,00 гривень і березень 2019 року - 200 470,00 гривень, 
- завищено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за березень 2019 року в сумі 59 357,00 гривень.
Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки за №664/09-19-14-4/40440308 від 24.07.2019 року (а.с.47-91, 138-163, 169 том 1).
Не погоджуючись із встановленими порушеннями ТзОВ «НАСВУД-УКР» 12.08.2019 року подало заперечення на акт перевірки від 24.07.2019 року, долучивши наказ про облікову політику на підприємстві (а.с.57-68, 69-71 том 5).
На підставі вищевказаного акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:
- №0006831411 від 27.08.2019 року, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 4 430 896,00 гривень та застосовано штрафні санкції в сумі 1 107 724,00 гривень (а.с.166 том 1); 
- №0006851411 від 27.08.2019 року, яким встановлено завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 572 837,00 гривень та застосовано штрафні санкції в сумі 143 209,00 гривень (а.с.167 том 1);
- №0006841411 від 27.08.2019 року, яким встановлено завищення сум від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 59 357,00 гривень, що зараховується до складу податкового кредиту за березень 2019 року (а.с.168 том 1).
На вказані рішення товариство подало скаргу до Державної податкової служби України, за наслідками розгляду якої прийнято рішення №8700/6/99-00-08-05-01 від 07.11.2019 року, яким оскаржувані рішення залишені без змін (а.с.170-175 том 1). 
З приводу податкового повідомлення-рішення від  27.08.2019 року №0006831411, яким  ТзОВ «НАСВУД - УКР»  збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємства за основним платежем - 4 430 896,00 гривень і застосовано штрафні санкції в сумі 1 107 724,00 гривень (а.с.166 том 1), колегія суддів зазначає, що останнє сформоване за фактами:
- безпідставного включення товариством витрат в сумі 23 658 830,00 гривень за безтоварними господарськими операціями із придбання у 31 контрагента (5 юридичних особі і 26 фізичних осіб-підприємців) лісоматеріалів, які в тому силі не підтверджені ТТН-ліс і специфікаціями-накладними ЛГ-25;
- протиправного віднесення товариством витрат суми амортизації в загальному розмірі 234 665,00 гривень, нарахованої на нежитлові приміщення, на які відсутня технічна документація за наслідками реконструкції і ремонту таких виробничих приміщень;
- не проведення оприбуткування товариство в березні 2018 року пиломатеріалу (ясен) в кількості 29,43 куб. м на суму 336 523,50 гривень, який в подальшому використано в господарській діяльності - списано на собівартість реалізованої продукції;
- не відображення в бухгалтерському і податковому обліку отримання (безоплатного) товару (лісоматеріалів) на загальну суму 386 071,34 гривень, зокрема, 45 куб. м  дошки (необрізаного ясена) від фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (накладна №5 від 03.01.2018 року), і 102,7 куб. м лісу (кругляк хвойний) від Приватного підприємства «Енергобудівник».
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у матеріалах справи містяться усі обов`язкові первинні документи, які підтверджують факт придбання позивачем товару та реальне вчинення господарської операції, а також документи на підтвердження подальшого використання товару у господарській діяльності (зокрема, а.с.176-248 том 1; а.с.1-250 том 2; а.с.1-251 том 3; а.с.1-214 том 4).
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (надалі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Положеннями статті 9 Закону №996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (надалі- Положення №88), за змістом яких первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Згідно із пунктом 2.4 Положення №88 первинні документи (на паперових і машинолічильних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам (підпункти 2.15, 2.16 пункту 2 Положення №88).
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірні господарські операції оформлені і підтверджені договорами поставки, видатковими і податковими накладними, ТТН, платіжними дорученнями і банківськими виписками, які містять: назву документа; дату і місце його складання; назву суб`єкта господарювання, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; найменування товару; одиницю виміру господарської операції; вартість певної одиниці виміру і загальну вартість поставки; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та дані, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що відповідає вимогам до первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
З приводу покликання апелянта на відсутність у постачальників умов, необхідних для проведення господарської діяльності з постачання у відповідні строки та об`єму, апеляційний суд звертає увагу на те, що відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем/отримувачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Скаржник в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що контрагенти позивача не відреагували на запити контролюючого органу. Справді, матеріали справи містять запити контролюючого органу до 31 контрагента позивача з вимогою надання інформації і відповідних документів на підтвердження господарських правовідносин (а.с.72-147 том 5).
П`ятнадцять постачальників надали відповідачу відповіді і підтвердили взаємовідносини із постачання позивачу лісоматеріалів, зокрема: фізичні особи-підприємці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ПП «Еліт Стаді» і ТОВ «Тим-мур» (а.с.183-184 том 7). Відповіді до відповідача надійшли до винесення спірних трьох оскаржуваних рішень, а окремі із них - до дати складання акту перевірки. Судом влучно звернута увага на те, що зазначена  обставина податковим органом  не врахована ні при складанні акта перевірки, ні при винесенні податкових повідомлення-рішень.
Шістнадцять із 31 контрагентів відповідей не надали. Однак, зазначене не свідчить про безтоварність господарських операцій.
Крім того, судом першої інстанції вірно зауважено, що контролюючий орган не вказав на жодну інформацію чи відомості, які містяться в листах-відповідях, що не відповідала б даних бухгалтерського і податкового обліку позивача із такими контрагентами, та не надав жодного пояснення про причини не ініціювання та не здійснення проведення відповідно до статті 78 ПК України перевірки у таких платників податків, які залишили без виконання вимоги контролюючого органу.
Податковий орган в апеляційній скарзі зазначає про те, що за результатами перевірки виявлено проведення фінансово - господарських операцій ТзОВ «НАСВУД-УКР» з 31 контрагентом, які не представили ТТН- ліс та специфікації накладної форми № ЛГ-25.
З приводу зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3 спільного наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства аграрної політики і продовольства України №961/707 від 29.11.2013 року «Про затвердження спеціалізованої форми товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс)», товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом за формою, затвердженою пунктом 1 цього наказу, є обов`язковою для державних лісогосподарських підприємств (структурні підрозділи: лісництва, склади, цехи) при обліку, первинному відпуску та перевезенні деревини автомобільним транспортом. 
Відтак,  товарно-транспортні накладні-ліс (ТТН-ліс) є обов`язковими саме для державних лісогосподарських підприємств, його структурних підрозділів (лісництв, складів, цехів). При цьому, жоден з числа 31 контрагентів лісопродукції/лісоматеріалів, які описані в акті перевірки від 24.07.2019 року як постачальники товару, по яких поставлено під сумнів певні операції із придбання, не належить до вказаної категорії суб`єктів господарської діяльності.
Вимога про використання специфікації-накладної ЛГ-25 міститься у Інструкції щодо заповнення Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, яка затверджена наказом Державного комітету лісового господарства України №528 від 07.09.2007 року.
Однак, як слідує зі змісту вказаної Інструкції, така специфікація-накладна за формою ЛГ-25 є обов`язковою виключно для виготовлення сертифікату про походження лісоматеріалів і саме при здійсненні операцій з експорту пиломатеріалів за відповідним кодом УКТЗЕД.
Таким чином,  як вірно зазначено судом першої інстанції та жодним чином не спростовано апелянтом, законодавство України не містить вимог про обов`язковість заповнення та використання специфікації-накладної форма ЛГ-25 чи ТТН-ліс при поставках, в тому числі, при перевезенні автомобільним транспортом, суб`єктами господарювання лісопродукції/ лісоматеріалів, крім випадків, якщо постачальниками лісопродукції виступають державні лісогосподарські підприємства, чи якщо необхідним є оформлення сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.
З приводу покликання скаржника на відсутність інформації щодо належності постачальнику і перевізнику на праві власності транспортних засобів, зазначених у ТТН, у базі даних Регіонального сервісного центру МВС в Івано - Франківській області, то апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначене не позбавляє можливості залучення транспортних засобів на умовах оренди чи іншого правочину щодо використання чи користування останніми на платній основі. 
Крім того, судом першої інстанції вірно зроблено покликання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.05.2019 року у справі №804/12339/13-а, в якій зазначено, що товарно-транспорті накладні не є первинними документами, які використовуються в бухгалтерському обліку щодо обліку господарських операцій з купівлі-продажу (поставки товару). Таку функцію вони мають тільки при оподаткуванні операцій за договорами перевезення.
Фактично ТТН може бути лише доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується представленими товариством до перевірки первинними бухгалтерськими документами (видатковими і податковими накладними, договорами поставки, банківськими виписками і платіжними документами), які відповідають вимогам, передбачених частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять вичерпні і необхідні дані, втому числі щодо самого факту переміщення/постачання товару.
З приводу податкового повідомлення - рішення №0006831411 в частині протиправного віднесення товариством витрат суми амортизації в загальному розмірі 234 665,00 гривень, нарахованої на нежитлові приміщення, на які відсутня технічна документація за наслідками реконструкції і ремонту таких виробничих приміщень, суд звертає увагу на наявність у матеріалах справи  договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 15, 20 і 22 серпня 2016 року, два технічні паспорти на виробничі будинку (реєстраційні номера об`єктів №№23927196, 19517497) і три акти введення в експлуатацію основних засобів від 21.09.2016 із визначеними цифрових значень об`єктів 305 548,23 гривень, 15 000,00 гривень і 191 067,58 гривень, вартість яких як основних засобів підлягає амортизації (а.с.242-251 том 4; а.с.56-58, 175-188 том 8). 
Податковим органом, ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного перегляду справи не вказано, яку саме документацію за наслідками реконструкції і ремонту таких виробничих приміщень повинен надати позивач. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні не заперечив вартість придбаного нерухомого майна, яка зазначена у зазначених вище документах.
З приводу не відображення в бухгалтерському і податковому обліку в січні і березні 2018 року отримання (безоплатного) товару (лісоматеріалів) на загальну суму 336 523,50 грн, зокрема, 45 м 3 дошки (необрізаного ясена) від фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (накладна №5 від 03.01.2018 року), і 102,7 м 3 лісу (кругляк хвойний) від ПП «Енергобудівник», то суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи містяться засвідчені копії вказаних ТТН-ліс, сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (ЛГ-25) і електронних митних декларацій (а.с.210-213, 217-243 том 8), що є документальним підтвердженням господарської операції в частині безоплатного отриманих позивачем активів вартістю в сумі 386 071,34 гривень.
З приводу не проведення оприбуткування товариства в березні 2018 року пиломатеріалу (ясен) в кількості 29,43 м 3 на суму 386 071,34 грн., суд зазначає, що визначаючи різницю і вартість використання необлікованої сировини, віднімання вартості фактично облікованого лісоматеріалу здійснювалося від собівартості готової продукції, до складу якої входить усі витрати на виробництво (використання електричної енергії, утримання виробництва, заробітна плата працівникам тощо).
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішенням 27.08.2019 року  №0006831411 є протиправним, відтак, підлягає скасуванню
          З приводу податкового повідомлення - рішення №0006851411 від 27.08.2019 року, то, на думку суду усі операції із придбання лісоматеріалу, які поставлені під сумнів у акті перевірки від 24.07.2019 року є товарними, в тому числі в частині постачання здійсненого ТзОВ «Силур-ІФ», ПП «Інго», фізичними особами-підприємцями ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .. Судом першої інстанції вірно звернута увага на те, що у кожному окремому випадку за конкретним товаром продавцями (постачальниками) представлено зареєстровану у встановленому порядку податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відтак, в розумінні пункту 201.10 статті 201 ПК України позивач отримав безумовне право на податковий кредит за усіма податковими накладними на суму 414 792,00 гривень.
З приводу проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей підприємства станом на 01.07.2019 року, згідно відомостей якої виявлено нестачу половника хвойного (лісу кругляка) в кількості 621,14 м 3 на суму 1 087 011,74 гривень, апеляційний суд зазначає, що в акті перевірки від 24.07.2019 року на сторінці 73 не міститься будь-якої інформації з посиланням на первинні бухгалтерські документи, зокрема про те, що товарно-матеріальні цінності, нестача яких встановлена, придбані саме у ПП «Оресто» до відповідних первинних бухгалтерських документів та суми податку на додану вартість відображені у складі податкового кредиту, як безпідставно наполягає представник відповідача у судовому засіданні. Крім того, скаржником, ні в апеляційній скарзі, ні під час судового розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження нестачі половника хвойного саме від ПП «Оресто». Відтак, такий висновок податкового органу є необґрунтованим та будується лише на припущеннях. Додатково суд зазначає, що коригування податкового обліку з податку на додану вартість в березні 2019 року є безпідставними так як результати інвентаризації зафіксовані 01.07.2019 року.
Відтак, податкове повідомлення - рішення №0006851411 від 27.08.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Також вірним є висновок суду першої інстанції про те, що враховуючи безпідставність всіх висновків, визначених органом стягнення для рішення №0006851411 від 27.08.2019 року, а також враховуючи наслідки коригування податкового обліку у зв`язку із їх застосуванням, контролюючим органом податковим повідомленням -рішенням №0006841411 від 27.08.2019 року безпідставно встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового кредиту за березень 2019 року в сумі 59 357,00 гривень (а.с.168, 169 том 1).
Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а також жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в оскарженому судовому рішенні. В апеляційній скарзі наведено лише висновки акта перевірки, однак не проведено його аналіз із покликанням на доказову базу у співвідношенні до заявлених доводів відповідача,  тому немає підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі №300/2292/19 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 16.09.2020 року.