Ухвала
 
04 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 362/1138/19
провадження № 61-12331ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний кадастр» про зобов`язання вчинити певні дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний кадастр» (далі - ТОВ «Земельний кадастр»), у якому просив зобов`язати відповідача укласти з ним договір про розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
 
Позов мотивований тим, що 06 лютого 2019 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Земельний кадастр» із заявою про укладення договору на розробку технічної документації з землеустрою. Землеустрій здійснюється на підставі договору, інших способів здійснення землеустрою не має. Прибувши до відділу ГУ Держгеокадастру Васильківського району, ОСОБА_1 дізнався, що таку послугу може надати відповідач. Однак, керівництвом ТОВ «Земельний кадастр» подану заяву не було розглянуто, а відтак, договір не було підписано. Відповідно до відповіді-відмови відповідач пропонував позивачу звернутися до відділу ГУ Держгеокадастру Васильківського району та скористатись правом вільного вибору надавача цієї послуги. ОСОБА_1 вказував, що його змушують бігати по замкнутому колу.
 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено 
            
14 серпня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі  про захист прав споживача, а саме зобов`язання укласти договір. 
 
Отже, справа № 362/1138/19 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 362/1138/19 є малозначною у силу вимог закону. 
 
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, як громадяника України, що дає право на розгляд справи в касаційній інстації. Крім того, дане рішення може використовуватися підпиємцями, що здійснюють господарську діяльність з розробки технічної документації із землеустрою. Не на користь громадянина України. Проте  ОСОБА_1 не обґрунтовує, у чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для відповідача. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи. 
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний кадастр» про зобов`язання вчинити певні дії.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                             Є. В. Краснощоков
 
                                                                                               В. І. Крат