Справа № 991/863/20
Провадження1-кс/991/877/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 02.01.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №52019000000001197 від 21.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 02.01.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000001197 від 21.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження старшим детективом Національного бюро 11.11.2019 було складено протокол про вручення повідомлення про підозру, в якому зазначено, що ОСОБА_6 відмовився отримувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у зв`язку з незрозумілістю процесуального статусу.
18.11.2019 уповноваженими особами Національного бюро листом №0435-188/40193 на на ім`я ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_1 . було відправлено повістки про виклик для здійснення слідчих та процесуальних дій на 21.11.2019, 22.11.2019 та 25.11.2019.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_7 від 21.11.2019 ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Постановою детектива НАБУ ОСОБА_7 від 19.12.2019 ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.
Поряд з цим, як вбачається з наведених постанов, ОСОБА_4 22.10.2019 покинула територію України, тобто ще до моменту складання повідомлення про підозру щодо інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
Листом від 29.11.2019 адвокат   ОСОБА_8   повідомила Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру про місце проживання ОСОБА_4  заадресою: АДРЕСА_2 .
У відповідь на який, листом від 04.12.2019 № 0435-252/42643 НАБУ повідомило, що органом досудового розслідування взято до уваги інформацію про адресу проживання ОСОБА_4 . 
Вказане за твердженням захисника свідчить про те, що органу досудового розслідування достеменно відомо про місце перебування ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Виходячи із обставин справи та вручення підозри ОСОБА_4 , лише формальне вжиття заходів для вручення підозри у спосіб, передбачений КПК України, не вважається достатнім для набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваної.
Враховуючи, що органу досудового розслідування було відомо про місце знаходження ОСОБА_4 станом на 29.11.2019 року та не було вжито будь-яких заходів щодо встановлення її місця знаходження до 29.11.2019 року, при врученні підозри Національне антикорупційне бюро України мало дотримуватись порядку, передбаченого статтями 276 - 279 КПК України.
За таких обставин на, думку захисника, ОСОБА_4 не набула статусу підозрюваної, у зв`язку із порушенням порядку вручення підозри, передбаченої КПК України та відсутністю належних, достатніх та допустимих доказів на доведення протилежного.
Стороною обвинувачення при прийнятті постанови про оголошення у розшук підозрюваної ОСОБА_4 було грубо порушено норми КПК України в частині того, що оголосити у розшук можливо підозрювану, тобто особу, яка набула статусу підозрюваного з моменту належного вручення їй чи отримання нею повідомлення про підозру, що підтверджується належними та допустимими доказами.
У зв`язку з чим постанова про розшук ОСОБА_4 була винесена передчасно, фактично без набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваної в порядку, передбаченому КПК України, що є грубим порушенням норм КПК України. А з урахуванням того, що органу досудового розслідування відоме місце перебування останньої, відсутні у тому числі підстави для оголошення особи у розшук.
У скарзі також зазначено, що детективами Національного антикорупційного бюро України в порушення вимог міжнародних конвенцій та норм Кримінального процесуального кодексу України, було надіслано безпосередньо засобами поштового зв`язку на ім`я ОСОБА_4 повістку про виклик від 03.12.2019 року про допит, що мав відбуватись 20.12.2019 року у місті Києві, що підтверджує обізнаність органу досудового розслідування про місце перебування ОСОБА_4 , а також підтверджує те, що у встановленому порядку особу не було повідомлено про підозру.
З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_3 у скарзі зазначає про відсутність підстав для винесення оскаржуваної постанови про зупинення досудового розслідування, оскільки ОСОБА_4 не набула статусу підозрюваної у передбаченому КПК України порядку та органу досудового розслідування достеменно відомо місце перебування останньої.
З урахуванням викладеного адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просить суд скасувати постанову від 02.01.2020 старшого групи прокурорів у провадженні - прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52019000000001197 від 21.12.2019 року.
В даному судовому провадженні були призначені ряд судових засідань, починаючи з 05.02.2020 по 23.06.2020, які неодноразово відкладені у зв`язку з заявленими клопотаннями сторін.
Чергове судове засідання призначене на 23.06.2020 на 15год.00хв.
23.06.2020 до суду надійшло клопотання від сторони захисту про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання.
З аналізу рішень Європейського суду вбачається, що він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України).
Враховуючи неможливість явки сторін в судове засідання протягом тривалого часу, що може свідчити про зловживання правами, з метою забезпечення виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо розгляду кримінальних проваджень у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності учасників.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії ( ч.1 ст. 304 КПК України). 
Адвокат зазначив, що про існування оскаржуваної постанови прокурора від 02.01.2020 він дізнався під час судового засідання у справі № 331/152/20 20.01.2020, у зв`язку з чим вважає строк встановлений ч.1 ст. 304 КПК України не порушеним.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 вона подана до суду 28.01.2020.
За таких обставин, з огляду на те, що доводи захисника про те, що він не був обізнаний про факт існування оскаржуваної постанови до судового розгляду справи № 991/152/20, тобто до 20.01.2020 - не спростовані, слідчий суддя вважає строк на оскарження постанови прокурора про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні не порушеним.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000001197 від 21.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, яке виділене із кримінального провадження №12016100000001664 від 08.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України.
Так, за змістом ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
З матеріалів скарги вбачається, що 11.11.2019 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Постановою від 02.01.2020 старший групи прокурорів у кримінальному провадженні – прокурор шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 постановив досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52019000000001197 від 21.12.2019 – зупинити.
Зі змісту постанови вбачається, що для зупинення досудового розслідування зазначено дві існуючі на даний час підстави для зупинення досудового розслідування передбачені п.2 та п.3 ст.280 КПК України, а саме оголошено в розшук підозрювану та наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Щодо наявності підстав для оголошення підозрюваної у розшук та зупинення досудового розслідування.
Зі змісту скарги вбачається, що листом від 29.11.2019 року адвокат ОСОБА_8 повідомила Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру про місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, позиція сторони захисту зводиться до того, що на даний час точне місце знаходження ОСОБА_4 органам досудового розслідування відоме, що свідчить про необхідність вручення їй повідомлень, викликів, повісток в порядку ч.7 ст. 135 КПК України.
Проте на час оголошення ОСОБА_4 в розшук були відсутні підстави для вручення їй виклику в порядку, передбаченому ч.7 ст.135 КПК України, оскільки за змістом вказаної норми (у взаємозв`язку із ч.2 ст.135 КПК України) у вказаному порядку здійснюється виклик особи, яка постійно проживає за кордоном, а не тимчасово відсутня за місцем свого проживання в Україні. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 перебуває на консульському обліку матеріали справи не містять та її довіреними особами не надано, тому обставини свідчать про необхідність вручення виклику особі саме в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 135 КПК України, оскільки в даному випадку повідомлялось лише про тимчасову відсутність.
Стосовно позиції адвоката про те, що ОСОБА_4 не набула статусу підозрюваної, оскільки фактично не отримала повідомлення про підозру слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В даному випадку з матеріалів скарги вбачається, що стосовно  ОСОБА_4   складено повідомлення про підозру від 11.11.2019 року.
Як слідує з матеріалів, 11.11.2019 ОСОБА_4  повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12016100000001664 від 08.10.2016, у спосіб, визначений ст. 135 КПК України, оскільки відповідно до інформації з баз даних Державної прикордонної служби України, ОСОБА_4 покинула територію України 22.10.2019 в 06:25 рейсом № 668 «Київ-Вiдень» та відтоді не поверталась, в зв`язку з чим постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 21.11.2019  ОСОБА_4 оголошена в розшук.
11.11.2019 детективами Національного бюро, у зв`язку з неможливістю вручити повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 , його було вручено особі, яка спільно з нею проживає - ОСОБА_6 та ознайомлено з його змістом, вручення відбувалось із застосуванням відеозапису, за присутності понятих та відповідно було складено протокол процесуальної дії.
Оскільки детективом дотримано вимог ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст.111, ч. 2 ст. 135 КПК України, є підстави зробити висновок, що відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної в кримінальному провадженні.
Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку: державного, міждержавного, міжнародного, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.
В зв`язку з чим прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 ухвалено постанову від 02.01.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52019000000001197 від 21.12.2019 року.
Так, підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування встановлені главою 23 Кримінального процесуального кодексу України. Дотримання зазначених підстав детективом, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею при вирішенні питань, винесених на розгляд скаржником, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Вичерпний перелік підстав зупинення досудового розслідування регламентований статтею 280 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.
Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Із аналізу вказаної статті вбачається, що розшук підозрюваного, який перебуває за межами України оголошується, якщо він не з`являється на виклики слідчого, прокурора.
Зупинення досудового розслідування з підстав, встановлених п.2 ч.1 ст.280 КПК України, передбачає існування формальних підтверджень наведених обставин і обґрунтовану констатацію відповідних фактів посадовими особами органів досудового розслідування. Зокрема, встановленню факту перебування особи за межами України та нез`явлення на виклики слідчого, прокурора.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що підозрювана ОСОБА_4 перебуває за межами України, не з`являється на виклики, вручені в порядку, встановленому ч.1 та ч.2 ст.135 КПК України, як особі, яка тимчасово виїхала за кордон, а тому її обґрунтовано оголошено у розшук.
При цьому, доводи сторони захисту про те, що наразі є інформація про місце проживання ОСОБА_4 за кордоном, а тому відпали підстави для її розшуку, не приймаються до уваги, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.281 КПК України, підставою для розшуку ОСОБА_4 став факт знаходження її за межами України. В даному випадку, обізнаність сторони обвинувачення про адресу місцезнаходження підозрюваної за межами України не є підставою для скасування розшуку такої особи, якщо вона не з`являється на виклики.
Тобто, у прокурора існували обґрунтовані підстави зупинити досудове розслідування, оскільки підозрювану ОСОБА_4 було обґрунтовано оголошено у розшук.
Таким чином, прокурором при винесені постанови про зупинення досудового розслідування дотримано вимог ст. 280 КПК України, як наслідок підстави для скасування вказаної постанови та задоволення скарги адвоката -відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 02.01.2020 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000001197 від 21.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.209 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                                         ОСОБА_1