П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/4259/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Польовий О.Л.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
21 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року  у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Турфлора" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ПП "Турфора" звернулось до суду з позовом до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 18.10.2019 №UA-400030/2019/000092/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA-400030/2019/000092/2.
Рішенням від 17.03.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд позов задовольнив, визнав протиправним та скасував рішення Хмельницької митниці ДФС від 18.10.2019 №UA400030/2019/000092/2 про коригування митної вартості товарів, стягнув на користь ПП "Турфлора" 2311,85 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Держмитслужби.
Разом з тим, при ухваленні рішення від 17.03.2020 суд не вирішив позовну вимогу про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA-400030/2019/000092/2.
Додатковим рішенням від 16.04.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну вимогу приватного підприємства "Турфлора" про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2019/02867 задовольнив. Визнав протиправною та скасував картку відмови Хмельницької митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2019/02867.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
У судове засідання позивач повноважного представника не направив, проте 25 серпня 2020 року подав до суду заяву в якій просив апеляційну скаргу розглянути без його участі.
Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. 08.09.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи приписи п.2 ч.1 ст.311 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ПП «Турфлора» та СГ Пакуша І.А. уклали зовнішньоекономічний контракт поставки від 27.09.2019 №57, відповідно до умов якого СГ Пакуша І.А. зобов`язалось продати, а ПП «Турфлора» оплатити і прийняти товар: картоплю та овочі. Покупець здійснює 100% передоплату товару на основі виставленого рахунку-фактури. Товар поставляється на умовах FCA.
Відповідно до умов вказаного контракту та інвойсу від 11.10.2019 №3 СГ Пакуша І.А. поставив картоплю продовольчу, врожай 2019 року (2 сорт).
Позивач подав до митного оформлення товар: картоплю свіжу, продовольчу, врожаю 2019 року, сорт 2, задекларувавши митну вартість 1635,78 доларів США.
До митної декларації №UA-400030/2019/000092/2 позивач надав інвойс від 11.10.2019 №3, автотранспортну накладну від 11.10.2019, калькуляцію транспортних витрат від 10.10.2019, доповнення до зовнішньо-економічного договору, специфікацію від 07.10.2019 №1, зовнішньоекономічний договір від 27.09.2019 №57, договір про надання послуг митного брокера від 09.01.2019 №67, договір міжнародного перевезення вантажу від 18.09.2019, заявка про відсутність ГМО 410 від 11.10.2019, сертифікат про проходження товару форми СТ-1 від 11.10.2019 №BYUA91051285014112348.
Головний державний інспектор оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.10.2019 №UA-400030/2019/000092/2. Підставою для відмови слугувало неподання декларантом до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України.
Так, слід зазначити, що за змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.
Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Так, позивач на підтвердження митної вартості надав інвойс від 11.10.2019 №3, автотранспортну накладну від 11.10.2019, калькуляцію транспортних витрат від 10.10.2019, доповнення до зовнішньо-економічного договору, специфікацію від 07.10.2019 №1, зовнішньоекономічний договір від 27.09.2019 №57, договір про надання послуг митного брокера від 09.01.2019 №67, договір міжнародного перевезення вантажу від 18.09.2019, заявка про відсутність ГМО 410 від 11.10.2019, сертифікат про проходження товару форми СТ-1 від 11.10.2019 №BYUA91051285014112348, митну декларацію країни відправлення від 14.10.2019 №06613/141019/0020419, лист відправника від 17.10.2019 №432 про ціни на товар.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані документи не містять розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованого товару.
Водночас, відповідач не надав суду доказів недостовірності заявленої позивачем митної вартості картоплі 2 сорту, підтвердженої наданими ПП "Турфлора" документами.
Щодо доводів апелянта про те, що надані декларантом документи не спростували виявлені митним органом розбіжності та не містили зазначених у рішенні про коригування митної вартості складових митної вартості товару, то слід зазначити, що вказані доводи повністю спростовуються встановленими судом обставинами при розгляді апеляційної скарги відповідача на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2020.
Розбіжність суми, зазначеної в банківських документах та митній декларації пов`язана саме з тим, що позивачем здійснено попередню оплату більшої кількості товару на суму 16940 дол. США, так як контракт має вартість 150 тис.дол. США.
Згідно митно декларації №UA400030/2019/035599 поставлено в Україну картоплю другого сорту в кількості 21,440 тони (вага нетто) по ціні 67,90 дол. США.
Натомість розбіжність в ціні першого сорту картоплі зазначеній на специфікації та в рахунку на попередню оплату жодним чином не стосується даної справи, так як задекларований товар картопля 2-го сорту, ціна якої 67,90 дол. США, що відповідає специфікації №1 та рахунку про попередню оплату №Т-000090 і інвойсу №3, який супроводжував вантаж.
Отже, вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.
З огляду на викладене, картка відмови у прийомі митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 400030/2019/02867 є протиправною та підлягає скасуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни додаткового рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.