Ухвала
28 вересня 2020 року
м. Київ
справа №  558/638/18
провадження № 51-4209ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2020 року 
та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08 вересня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху через 
її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та надано строк на усунення недоліків. 
Зокрема, у вищевказаній ухвалі зазначалося, що, обґрунтовуючи доводи про неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, засуджений ставить під сумнів фактичні обставини кримінального провадження та надає власну оцінку доказам, що не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.  Також, не погоджуючись з вирішенням цивільного позову у кримінальному провадженні, засуджений не зазначив, у чому саме полягає не дотримання судами першої та апеляційної інстанції вимог розумності та справедливості при вирішенні цивільного позову, зважаючи на ст. 23 Цивільного кодексу України, та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419, 438 КПК.
Крім того, в порушення ст. 436 КПК, засуджений навів вимогу, яка не конкретизована та сформульована без урахування повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
На виконання зазначеної ухвали, засуджений ОСОБА_4 повторно подав ідентичну поданій раніше касаційну скаргу, та зазначених недоліків не усунув. 
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи
на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 
19 березня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 . 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3