Постанова                                    
Іменем України
 
14 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 947/29127/19
провадження № 61-3452св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського апеляційного суду у складі судді Ващенко Л. Г. від 13 лютого 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н. Ю., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки, визнання права власності.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси у складі судді Петренко В. С. від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у цій справі.
 
03 січня 2020 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу, яку оскаржує в частині підсудності.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від31 січня 2020 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції від 10 грудня 2019 року.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від13 лютого 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підсудності.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з 08 лютого 2020 року набули чинності зміни до статті 353 ЦПК України в частині виключення пункту 8 частини першої цієї статті щодо можливості оскарження окремо від рішення ухвал про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності, а тому апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на те, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року 
не підлягає оскарженню. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити для розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що такої підстави для закриття апеляційного провадження як неналежність ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження до переліку ухвал, які підлягають оскарженню окремому від рішення суду, положеннями статті 362 ЦПК України не передбачено. Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що вказані зміни до ЦПК України набули чинності 08 лютого 2020 року, однак апеляційну скаргу було подано нею 03 січня 2020 року, тобто до внесення змін до ЦПК України.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою цього ж суду від 07 липня 
2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини, встановлені судом
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вищезазначеним позовом.
 
10 грудня 2019 року Київським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
 
03 січня 2020 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу, яку оскаржувала в частині підсудності спору.
 
31 січня 2020 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції від 10 грудня 2019 року.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від13 лютого 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , оскільки внесеними змінами до положення статті 353 ЦПК України, які набули чинності 08 лютого 2020 року, ухвали про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності виключено із переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
 
Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України 
від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.
 
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 
2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).
 
Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 
25-26 березня 2011 року).
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі (частина четверта статті 3 ЦПК України). 
 
Частинами першою, другої статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу
 
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання ОСОБА_2 апеляційної скарги) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
 
Отже на момент звернення ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою та відкриття апеляційного провадження була чинною редакція статті 353 ЦПК України, пунктом 8 частини першої якої було передбачено оскарження ухвали щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності окремо від рішення суду. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким було виключено пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України про можливість оскарження ухвали про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
 
Закриваючи провадження, суд апеляційної інстанції, застосовуючи Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набув чинності 08 лютого 
2020 року та який обмежує належне ОСОБА_2 право апеляційного провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України (у редакції чинній на час подання ОСОБА_2 апеляційної скарги), не звернув уваги на те, що за приписами частини четвертої статті 3 ЦПК України такий Закон в частині обмеження прав останньої не має зворотної дії в часі, оскільки на час подання апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження було передбачено право апеляційного оскарження окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
 
При цьому пунктом 7 частини першої статті 374 ЦПК України в редакції Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX передбачено повноваження суду апеляційної інстанції скасовувати ухвалу про відкриття провадження у справі і приймати постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
 
Крім того, відповідно до статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
Апеляційний суд зміст положення статті 362 ЦПК України не перевірив, 
не врахував, що перелік підстав для закриття апеляційного провадження, передбачений цим положенням, є вичерпним, не звернув уваги на те, що такої підстави для закриття апеляційного провадження як неналежність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції до переліку ухвал, які підлягають оскарженню в апеляційному порядкуокремо від рішення суду, положеннями статті 362 ЦПК України не передбачено, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про закриття апеляційного провадження у справі.
 
На підставі викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 13 лютого 2020 року про закриття апеляційного провадження допустив порушення процесуального права.
 
Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
 
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 рокускасувати, 
а справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович