ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року	Львів	Справа № 308/2975/19 пров. № А/857/7815/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Бруновська Н.В., 
суддя                                                     Кузьмич С.М. 

секретар судового засідання                     Мельничук Б.Б.

за участю:
позивач                                                   ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2020 року (головуючий суддя Бедьо В.І,, м.Ужгород) у справі № 308/2975/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Кухар Анатолія Васильовича, про оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 0449/30500/19 від 05.03.2019 року, -
В С Т А Н О В И В:
15.03.2019 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС та в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. про оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 0449/30500/19 від 05.03.2019 року, мотивуючи його тим, що постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС Кухар А.В. від 05.03.2019 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3  ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн. 
Позов обґрунтовує тим, що 18.10.2018р. він через канцелярію Закарпатської митниці ДФС подав заяву про неможливість своєчасного вивезення за межі території України вказаного транспортного засобу через його несправність. Таким чином, через те, що транспортний засіб був у несправному стані, у нього не було можливості виїхати із території України у встановлений строк. Вважає, що постанова в справі про порушення митних правил №0449/30500/19 від 05.03.2019 винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому є незаконною.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
          Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить скаргу задовольнити.
          Відповідач участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату час, повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 , 25.10.2018 р. о 02 год. 24 хв. ввіз на митну територію України через митний пост «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «транзит», легковий автомобіль марки «Ford Focus», VIN-код: НОМЕР_1 , р.н. Польщі НОМЕР_2 . Вище вказаний транспортний засіб підлягав вивезенню за межі митної території України в зоні діяльності митної території Закарпатської митниці у строк до 30.10.2018р., а в зоні діяльності іншої митниці до 04.11.2018р.
Постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митний правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. в справі про порушення митних правил №0449/30500/19 від 05.03.2019 року на позивача, ОСОБА_1 з посиланням на ч. 3  ст. 470 Митного кодексу  («Недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата») було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн.
Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що митний орган діяв у спосіб та в межах повноважень визначених Конституцією та законами України, а тому оскаржувана постанова є правомірною.  
Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з приписами ч.2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини другої  статті 2 КАС України  встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до  ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Частиною 1  статті 458 МК України  встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно ч.3  ст.470 МК України  (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перевищення встановленого  ст.95 цього Кодексу  строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Статтею 90 МК України  визначено, що транзит  це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Пункт 3 ч.1  ст.93 МК України  передбачає, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного  статтею 95 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.1  ст.95 МК України, встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема для автомобільного транспорту  10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці  5 діб).
Як на обставину, яка звільняє позивача від відповідальності, останній послався на норму ч.1  ст. 460 МК України, згідно якої вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті  469, статтею  470, частиною третьою статті  478, статтею  481  цього  Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268  цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Щодо наявності аварії, дії обставин непереборної сили, які могли би бути підставою для звільнення позивача від відповідальності апеляційний колегія суддів зазначає наступе.
Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені  МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений  Наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 року  (Порядок).
Відповідно до визначення у п. 2 розділу VІІІ Порядку аварія  небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Пунктом 3 розділу VІІІ Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п. 5 Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.
За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.
Слід зазначити, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною другою  статті 470 Митного кодексу України, є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також подання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.
Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, зазначає, що позивач звертався до відповідача із заявою про те, що ввезений ним автомобіль марки «Ford Focus», VIN-код: НОМЕР_1 , р.н. Польщі НОМЕР_2 26.10.2018 по 30.01.2019 знаходився на ремонті у СТО ПП ОСОБА_2 , який відповідно до основного виду діяльності, відповідно до відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.Доказів того, що ремонт ввезеного на митну територію України в митному режимі «транзит» транспортного засобу марки  «Ford Focus», VIN-код: НОМЕР_1 , р.н. Польщі НОМЕР_2 , був здійснений, або здійснюється у зв`язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили, позивачем надано не було, ні при складанні щодо нього протоколу про порушення митних правил, ні під час розгляду справи за таким протоколом, ні в судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи за його позовом.
Таким чином, поломка автомобіля не є в розумінні норм  МК України  аварією чи дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил. Вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили, оскільки обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність, а аварії  небезпечна подія техногенного характеру.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідача у справі про порушення митних правил на час її винесення, є законною та не підлягає скасуванню, оскільки така була прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та митним законодавством України із з`ясування всіх обставин справи.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Керуючись ст. ст.243, ч.3 ст.  268,  272,286,310,  313,  315,  316,  321,  322,325  КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2020 року у справі № 308/2975/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	С. М. Кузьмич