УХВАЛА
15 травня 2020 року
м. Київ
справа № 548/1533/19
провадження № 51-2015 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд постановлених щодо нього судових рішень у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу, Суд встановив, що її подано без додержання вимог статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Так, відповідно до частини 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду касаційної інстанції;
2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, що оскаржується;
4) обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
5) вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції;
6) перелік матеріалів, які додаються.
Всупереч цих положень процесуального закону, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого у касаційній скарзі, засуджений не наводить обґрунтування необхідності скасування судових рішень, на підставах, передбачених частиною 1 статті 438 КПК, з огляду на положення статті 414 цього Кодексу у їх взаємозв`язку, оскільки обставини, на які він посилається у скарзі, було враховано при призначенні йому покарання за частинами 2, 3 статті 185 Кримінального кодексу України. 
Крім того, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), в обґрунтування доводу щодо не розглянутої апеляційним судом його апеляційної скарги на вирок районного суду, засуджений у своїй касаційній скарзі не навів жодної обставини та не надав Суду документального підтвердження цього.
За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху, надати засудженому строк для усунення недоліків й роз`яснити, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатись правовою допомогою захисника. Право на правову допомогу захисника за рахунок держави гарантоване статтею 59 Конституції України, пунктом 3 частини 3 статті 42 КПК та пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, залишити без руху.
Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки касаційної скарги не будуть усунені в установлений строк, скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.     
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                 ОСОБА_3