ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Херсон

номер справи: 766/24417/19
номер провадження: 22-ц/819/1031/20 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Склярської І.В.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Геленко А.М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 26 травня 2020 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
встановив: 

У грудні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 27.06.2003 року до 21.07.2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка - ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2003 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист.

Відповідач ухиляється від передбаченого статтею 185 СК України обов`язку приймати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинам. Зокрема, для удосконалення онлайн навчання дочки на відстані нею придбано смартфон Xiaomi Redmi Note 7 вартістю 5 974 грн; з метою подальшого вступу дочки до навчального закладу здійснено оплату курсів консультаційних занять в Херсонському базовому медичному коледжі вартістю 950 грн; сплачено 6450 грн за перший семестр першого курсу навчання дочки у Херсонському базовому медичному коледжі; придбано верхній одяг – шубу із натурального хутра тварини – норка вартістю 23 400 грн, а всього понесено додаткових витрат на загальну суму в розмірі 36 774 грн. 
Посилаючись не те, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі у додаткових витрат на дитину, позивач, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, зокрема в частині понесених витрат на оплату навчання дочки за перший курс другого семестру в розмірі 7 000 грн, просила суд стягнути з ОСОБА_2 , який має можливість таку допомогу надавати, на її користь 1/2 частину вартості понесених нею додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_3 одноразово в розмірі 21 887 грн.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину за відсутності визначених статтею 185 СК України особливих обставин, якими вони викликані, не відповідають обставинам справи, зроблені всупереч положенням наведеної статті, а також без врахування правових висновків Верховного Суду про застосування норм права у спірних правовідносинах. 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнав, рішення суду першої інстанції вважає законним та правильним, вважає, що правила статті 185 СК України не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, які регулюються статтею 199 цього ж Кодексу щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що заявлені позивачем до стягнення витрати не є додатковими витратами на дитину в розумінні статті 185 СК України, потреба в цих витратах належним чином не вмотивована та належними і допустимими доказами не підтверджена.
В процесі розгляду справи суд встановив, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання ними шлюбу проживає разом з матір`ю.
На підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона ОСОБА_2 сплачує на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 04.11.2003 року і до досягнення дитиною повноліття.
В червні 2019 року позивач придбала для дочки смартфон Xiaoms Redmi Note вартістю 5 974грн, в листопаді 2019 року – шубу із натурального хутра вартістю 23 400грн, в травні 2019 року оплатила за консультаційні курси в Херсонському базовому медичному коледжі 950грн.
З вересня 2019 року ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради.
Відповідно до укладеного 02.08.2019 року між наведеним учбовим закладом та позивачем типовим договором №62 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою освітня послуга є платною. Загальна вартість цієї освітньої послуги за весь строк навчання становить 55 350грн, із яких ОСОБА_1 сплатила за перший семестр навчання 6 450 грн та за другий семестр навчання-7000грн.
Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний брати участь у зазначених додаткових витратах на дочку.
Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). 
Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Враховуючи, що позивач доводила лише факт понесених нею додаткових витрат на дочку у спірний період, однак не підтвердила належними та допустимими доказами те, що ці витрати, в тому числі на платне навчання у коледжі після закінчення 9 класу загальноосвітньої школи, викликані особливими обставинами, зокрема необхідністю розвивати у такий спосіб здібності дитини, а також те, що розмір аліментів, які сплачує батько на утримання дочки щомісячно, є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявлених ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вимог та вважає його таким, що відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Зокрема, посилання скаржника на неправильне застосування судом статті 185 СК України не відповідає змісту судового рішення щодо висновків суду по суті спору, оскільки суд з посиланням на положення статей 81, 89 ЦПК України вважав доведення позивачем наявності витрат на платне навчання дитини недостатнім для підтвердження того факту, що здобуття неповнолітньою дочкою середньої та спеціальної освіти на платній основі викликане особливими обставинами та пов`язане з розвитком її здібностей.
При цьому позивач не підтвердила належними та допустимими доказами як необхідність витрат на придбання смартфона та дорогоцінної шуби для дочки, так і той факт, що рішення про її платне навчання після закінчення 9 класу загальноосвітньої школи було прийняте за участю батька, відповідача в даному спорі, і що здобуття дитиною освіти у такий спосіб, викликане особливими обставинами та є вкрай необхідним у її віці, враховуючи, що згідно із статтею 44 Закону України «Про вищу освіту» громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Необґрунтованими колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції і висновків Верховного Суду України та Верховного Суду, викладених у наведених у скарзі постановах, так як відповідно до цих висновків наявність особливих обставин, в тому числі і щодо необхідності витрат на платне навчання, підлягають доведенню, а саме по собі навчання дитини у навчальному закладі не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому викликані особливими обставинами.
Враховуючи, що позивач в порушення вимог статті 81 ЦПК України не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, висновки суду першої інстанції у спірних правовідносинах є правильними та обґрунтованими.
Не впливає на висновки суду і та обставина, що відповідач визнавав позов у частині його участі у додаткових витратах, пов`язаних із навчанням дочки, враховуючи, що під час розгляду справи по суті відповідач не визнавав позову та доводив, що його матеріальне становище не дозволяє забезпечити оплату, заявлених позивачем як додаткових, витрат на дитину.
З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2020 року- без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.
Головуючий                                                                          Л.В.Пузанова

Судді:                                                                 І.В. Склярська

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова