ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 вересня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 394/955/19
провадження № 22-ц/4809/1134/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М., 
               при секретарі -  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області у складі судді Партоліної І.П. від 29 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Ріта Григорівна про стягнення боргу за розпискою, - 

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 09 вересня 2013 року між нею та ОСОБА_3 було укладено письмовий договір позики у формі розписки, відповідно до якої вона передала ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 1 000 000 грн. за земельний пай. Крім того, 09.09.2013 ОСОБА_3 було складено заповіт, яким він заповів їй належні йому земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 6,33 га та 5,37 га, що розташовані на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Постановою приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу від 03.07.2019 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що заповіт, який був складений ОСОБА_3 на її ім`я, був скасований заповітом від 18.01.2019 р., згідно якого майно спадкувала ОСОБА_2 .
19.09.2019 вона направила приватному нотаріусу Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. претензію кредитора до спадкоємця ОСОБА_2 , однак вказана претензія відповідачем не виконана.
Посилаючись на ці обставини, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти за договором позики в сумі 1 000 000 грн. 
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Судом встановлено, що відповідно двох розписок від 09 вересня 2013 року, ОСОБА_3 одержав гроші від ОСОБА_1 в сумі по 500000 грн. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5  за земельний пай - 6,33 га (Державний акт серія КР № 3521781000:02:00:264 виданий 01 лютого 1999 року), та за земельний пай -5,37га. (Державний акт серія КР № 052471 виданий 04 лютого 2004 року) /а.с.104,105/.
Згідно копії заповіту, посвідченого нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н. М., 09 вересня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1697, ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,33 га, розташовану на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, належну на підставі Державного акту КР № 3521781000:02:00:264, виданого Гаївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 01.02.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 263, та земельну ділянку передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,37 га, розташовану на території Гаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, належну на підставі Державного акту КР № 052471, виданого Добровеличківською райдержадміністрацією Кіровоградської області 04.02.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 44, заповів ОСОБА_1 /а.с.74/.
Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Мар`янівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області 18 січня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №1, ОСОБА_3 усе своє майно, права та обов`язки, заповів ОСОБА_2 /а.с.73/.
Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Ганнівка Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.67/.
Згідно матеріалів спадкової справи 22/2019 відкритої після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини звернулися позивач та відповідач.
Приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. ОСОБА_1 було надано роз`яснення про те, що заповіт від 18.01.2019 року реєстровий № 1 скасовує заповіт від 09 вересня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1697.
Представником позивача 12 липня 2019 року відповідачеві було направлено вимогу про погашення заборгованості за договором позики у розмірі 1 000 000 грн., що підтверджено копіями цієї вимоги та підтверджень про її направлення.
18 вересня 2019 року приватному нотаріусу Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р. Г. було подано претензію кредитора ОСОБА_1 до спадкоємця ОСОБА_2 щодо погашення заборгованості в сумі 1 000 000 грн. основного боргу, що підтверджено копією даної претензії, яка містить відмітку про її отримання нотаріусом.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р. Г. 25 жовтня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 704, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення площею 6,3276 га в межах згідно з планом, що розташована на території Гаївської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3521781000:02:000:0264.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Кіровоградської області Степаненко Р. Г. 25 жовтня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 705, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення площею 5,3709 га в межах згідно з планом, що розташована на території Гаївської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 3521781000:02:000:0266.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
За своєю правовою природою розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Письмова форма договору позики, з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Розписка про отримання у борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Зазначена правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-1967цс15.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У позовній заяві  ОСОБА_1  , посилаючись на положення статей 1046, 1047ЦК України просила стягнути з відповідача як спадкоємця померлого ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, посилаючись на те, що останнім не виконані договірні зобов`язання, що виникли на підставі власноручно написаними ним розписками.
Аналізуючи правову природу спірних правовідносин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що складені ОСОБА_3 розписки не підтверджують укладення договору позики та досягнення згоди щодо всіх його істотних умов, оскільки зазначені грошові кошти померлий отримав без умов їх повернення.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( частина 1 статті 81 ЦПК України).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.10.2020

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський С.М. Єгорова