ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/2164/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 ( суддя першої інстанції Неклеса О.М.) в адміністративній справі №160/2164/20 за позовом  Громадянин Алжирської народної демократичної республіки ОСОБА_3  до  Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій просив:
скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 (паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 11.06.2019 року Посольством Алжиру в м. Києві);
скасувати повідомлення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відмову в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 (паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 11.06.2019 року Посольством Алжиру в м. Києві);
зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області видати посвідку на тимчасове проживання в Україні громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 (паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 11.06.2019 року Посольством Алжиру в м. Києві).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.09.2019 року звернувся до відповідача із заявою про видачу йому посвідки на тимчасове проживання в Україні. Підставою такого звернення стала Довідка тримання іноземця (особи без громадянства) у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі  ПТПІ) вих. №76 від 07 травня 2019 року, в якій зазначено, що з урахуванням висновку, складеного ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05 квітня 2019 року про неможливість видворення позивача та відповідно до ч.16  ст. 5 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»  позивач має правові підстави для подачі заяви на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні. Зауважив, що пробув у ПТПІ півтора року і має право на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні. Більш того, в Україні має родину - дружину ОСОБА_1 , з якою проживає у цивільному шлюбі, оскільки за відсутності посвідки на тимчасове проживання в Україні не може зареєструвати з нею шлюб та сина ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24 січня 2020 року номер НОМЕР_2 . Позивач вважає, що всі перелічені законодавством документи він долучив до заяви про видачу посвідки на тимчасове проживання в Україні і подав відповідачу. Зазначив, що він документований паспортом номер НОМЕР_1 , виданим посольством Алжиру в Києві 11 червня 2019, при цьому, у довідці про його утримання в ПТПІ є помилка в його імені та прізвищі, зроблена у зв`язку з неправильним перекладом його паспорту НОМЕР_3, виданим 08.11.2011 року державними органами Алжирської Народної Демократичної Республіки. Зауважив, що всупереч нормам законодавства йому було відмовлено в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання, оскільки відсутній документ, що підтверджує законність перебування іноземця на території України. Однак таку відповідь позивач вважає неправомірною, оскільки його не вдалося видворити з незалежних від нього підстав і в даному випадку документами, які свідчать про законність його перебування на території України є довідка про перебування в ПТПІ та висновок відповідача про неможливість його видворення. За наведених обставин позивач вважає дії та рішення відповідача неправомірними.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 року позовну заяву громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 (паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 11.06.2019 року Посольством Алжиру в м. Києві) на підставі пункту 21 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, а саме - відсутній документ, що підтверджує законність перебування іноземця на території України.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти та розглянути документи громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 (паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 11.06.2019 року Посольством Алжиру в м. Києві), які надавались для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційної скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позові.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що у рішенні суду першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та надано оцінку усім доводам відповідача, за таких обставин, оскаржуване відповідачем рішення суду є цілком законним, обґрунтованим та ухваленим без порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки.
03.04.2017 року Чечелівським РВ у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято Рішення №4 про примусове повернення з України громадянина Алжира ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено наступне: «Примусово повернути за межі України громадянина Алжира ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати громадянина ОСОБА_3 залишити територію Україну».
08.11.2017 року ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом про примусове видворення за межі України громадянина Алжирської Народної Демократичної Республік ОСОБА_3 та затримання для ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
14.11.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі №201/16664/17, провадження №2-а/201/450/2017 було винесено постанову, якою позов ГУ ДМС України в Дніпропетровській області області був задоволений, та постановлено наступне.
Примусово видворити за межі території України громадянина Алжиру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянину Алжиру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 07 травня 2018 року з метою забезпечення примусового видворення.
В Довідці про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ від 07.05.2019 року, яка була видана гр. Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3, паспорт № НОМЕР_3 , виданий 08.11.2011 (дійсний до 24.11.2015) зазначено, що він з 15 листопада 2017 до 05 травня 2019 року утримувався у Чернігівському ПТПІ і відповідно до висновку має правові підстави для подачі заяви на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні відповідно до частини 16 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
11.06.2019 посольством Алжиру в м. Києві громадянину Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 було видано паспорт № НОМЕР_1 строком дії до 10.06.2020 року.
Крім того, матеріалами справи встановлено, що у Рішенні №4 про примусове повернення позивача з України, постанові Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 року по справі №201/16664/17 та Довідці про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ від 07.05.2019 року є помилки в імені та прізвищі позивача, прізвище позивача зазначено ОСОБА_3 , ім`я - ОСОБА_3 .
При цьому, ім`я та прізвище позивача зазначені латиницею в його паспорті НОМЕР_3, строк дії якого закінчився 24.11.2015 року повністю збігаються з його ім`ям та прізвищем, вказаним латиницею в паспорті № НОМЕР_1 від 11.06.2019 року, який позивач отримав після виходу з ПТПІ.
Відповідно до офіційного перекладу паспорту НОМЕР_4 від 11.06.2019 року прізвище позивача українською ОСОБА_3 , ім`я - ОСОБА_3.
03 вересня 2019 громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 звернуся до ГУ ДМС України у Дніпропетровській області з національним паспортом, виданим 11.06.2019 Посольством Алжиру в м. Києві НОМЕР_4 з перекладом на українську мову та Довідкою про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ від 07.05.2019 №76 з метою отримання посвідки на тимчасове проживання.
Після звернення до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, позивачу під підпис було вручено повідомлення про відмову в прийнятті (розгляді) документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання від 03.09.2019 вих.№1201.3.1-17613/12.2-19 на підставі пункту 21 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, а саме - відсутній документ, що підтверджує законність перебування іноземця на території України.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неоформлення та невидачі посвідки на тимчасове проживання такою, що порушує його право на законне перебування в Україні, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.18 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їхнього походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.
Згідно з ч. 16 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною вісімнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, подана після завершення граничного терміну тримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про неможливість примусового видворення з України іноземця або особи без громадянства з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження іноземця або особи без громадянства або з причин, що не залежать від таких осіб, після завершення строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було з`ясовано раніше.
Відповідно до ч. 17 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» окрім документів для відповідної категорії осіб, визначених частинами першою - шістнадцятою цієї статті, іноземці та особи без громадянства подають для отримання посвідки на тимчасове проживання такі документи: 1) чотири кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; 2) паспортний документ іноземця або особи без громадянства з відповідною довгостроковою візою та копією сторінки паспортного документа з такою візою, крім випадків, якщо особа не зобов`язана отримувати таку візу відповідно до цього Закону, інших законів України або міжнародних договорів України; 3) копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку; 4) документ, що підтверджує сплату державного мита та адміністративного збору за видачу, оформлення або продовження строку дії посвідки.
Згідно з п. 21 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.
У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.
Відповідно до п.п.13 п. 33 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання передбачено документи, які подаються залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства визначених ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме для іноземців або осіб без громадянства, які звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України чи яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їх походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, передбачена довідка про утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, яка видається на підставі висновку ДМС про неможливість примусового видворення з України іноземця або особи без громадянства з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їх походження чи з інших причин, що не залежать від таких осіб, після завершення граничного строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було виявлено раніше.
Згідно з пп. 12 п. 3.1 «Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, право на отримання посвідки на тимчасове проживання мають іноземці та особи без громадянства, які після завершення граничного терміну перебування в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), звернулися із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання.
Відповідно до п. 3.2 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, разом із заявою для оформлення посвідки на тимчасове проживання (додаток 6) іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються: 1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після предявлення повертається), з візою типу Д, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, та копії сторінок паспорта з особистими даними і візою (у разі наявності); 2) переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 4) чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра на матовому папері (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з`являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах); 5) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі її наявності); 6) поліс медичного страхування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (крім осіб, зазначених у підпункті 12 пункту 3.1 цього розділу).
Згідно з пп. 12 п. 3.3 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, крім документів, зазначених у пункті 3.2 цього розділу, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства подаються для осіб, зазначених у підпункті 12 пункту 3.1 цього розділу, разом із заявою іноземця або особи без громадянства про отримання посвідки на тимчасове проживання, що подається після завершення граничного терміну тримання в ПТПІ, подаються документи, вказані у підпунктах 3, 4 пункту 3.2 цього розділу, довідка про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ та за наявності паспортний документ (після пред`явлення повертається) і копії сторінок паспорта з особистими даними.
Довідка про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ оформляється ПТПІ в трьох примірниках: перший - під розписку видається іноземцеві або особі без громадянства після закінчення граничного терміну перебування в ПТПІ, другий - надсилається до органу, який помістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, для долучення до матеріалів справи, третій - долучається до особової справи іноземця та особи без громадянства в ПТПІ (її копія може бути надана на запит територіального органу ДМС у разі втрати чи пошкодження довідки, виданої іноземцеві чи особі без громадянства).
Вказана довідка видається на підставі висновку територіального органу ДМС, який розмістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, про те, що іноземець чи особа без громадянства може бути документована посвідкою на тимчасове проживання відповідно до частини п`ятнадцятої статті 5 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства у зв`язку з неможливістю примусового видворення іноземця та особи без громадянства за межі України.
Підготовку висновку не пізніше ніж за один місяць до закінчення граничного терміну перебування особи в ПТПІ здійснює територіальний орган ДМС, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ.
Слід зазначити, що належне та своєчасне документування іноземця необхідною для оформлення посвідки на тимчасове проживання довідкою цілком залежить від суб`єкта владних повноважень, а саме територіального органу ДМС України, який розмістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ. Зазначена довідка надається адміністрацією ПТПІ на підставі висновку про неможливість примусового видворення з України, складеного територіальним органом ДМС України, який розмістив іноземця у ПТПІ.
Відповідач не звертався з позовом про продовження строку затримання позивача, посилаючись на існування умов, що перешкоджають його примусовому видворенню.
Отже, відповідач не вважав, що існують обставини, які перешкоджають примусовому видворенню позивача, висновок про неможливість примусового видворення позивача не складався, та, як наслідок, ПТПІ не складалась і відповідна довідка.
Таким чином, позивач не був примусово видворений за межі України з причин, незалежних від позивача, а тому, відповідно до положень ч.18 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», останній вважається таким, який на законних підставах тимчасово перебуває в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють його примусове видворення за межі України.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати посвідку на тимчасове проживання, то вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Суб`єкти владних повноважень, відповідно до законодавства України, наділені свободою розсуду при вирішенні питань, віднесених до їх компетенції, тобто дискреційними повноваженнями.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
Зазначене відображається у положеннях ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно із якими, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки видача посвідки на тимчасове проживання належить до виключної компетенції ДМС України, то порушене право позивача має бути відновлене шляхом зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти та розглянути документи громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_3 (паспорт номер НОМЕР_1 , виданий 11.06.2019 року Посольством Алжиру в м. Києві), які надавались для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не було доведено правомірності вчинених ним дій.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною відмову та зобов`язання видати посвідку на тимчасове проживання належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2020  в адміністративній справі №160/2164/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 21.08.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва