ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/11092/18                                        Головуючий у І інстанції - Головань О.В.
                                                                                         Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 вересня 2020 року                                                                                          м. Київ

          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року у справі за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Центр" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним   та скасування податкового повідомлення-рішення, -

     В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ-ЦЕНТР" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києв, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.04.2018 року № 0240801209. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23.04.2018 року № 0240801209. 
Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти  нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, Головне управління ДПС у м. Києві зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, не з`ясовано всі обставини справи, не досліджено та не враховано надані до суду докази.
На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Центр", в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Позивач зазначає, що усі доводи апеляційної скарги зводяться до констатації скаржником фактів неправильного застосування судом норм матеріального права та неповного з`ясування ним обставин справи, проте Відповідач не зазначив, які саме норми матеріального права, на його думку, неправильно застосовані судом, та у чому конкретно полягає неправильне застосування.
Позивач вказує, що відповідачем не надано і не зазначеного жодного доказу на підтвердження своїх апеляційних вимог, на підставі чого, на думку Позивача, апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1  ст. 311  КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1  ст. 308  КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ-ЦЕНТР", зареєстроване в якості юридичної особи 13.09.2004 року, перебуває на обліку в якості платника податків у Головному управління ДПС у м. Києві (ДПІ у Солом`янському районі); Код КВЕД 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна.
12.02.2018 року Товариством подано податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік, згідно з якою задекларовано 58 097, 14 грн. податкового зобов`язання (орендна плата) за користування земельною ділянкою кадастровий номер 8:000000000:69:052:0021 площею 0,7628; нормативна грошова оцінка 7 616 300, 03 грн. 
На підставі пп.19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України Головним управлінням проведено камеральну перевірку звітної податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата на земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ-ЦЕНТР", про що складено акт від 22.03.2018 року № 218/26-15-12-09-19/33097162.
Згідно з висновками акту перевірки встановлено, що сума податкового зобов`язання з орендної плати юридичної особи (КБК 18010600), зазначена Товариством за січень 2018 року у звітній податковій декларації за 2018 рік з плати за землю, реєстраційний номер 9017309164 від 12.02.2018 року, є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, оскільки обчислення суми податку проведено Товариством без врахування показника НГО земельної ділянки, визначеного довідкою № Ю-25664/2017 про розмір нормативної грошової оцінки (НГО) земельної ділянки (кадастровий номер 8:000000000:69:052:0021), що призвело до заниження податкового зобов`язання на 92 562, 59 грн. 
До вказаного висновку контролюючий орган дійшов з огляду на витяг з бази даних "Кадастр" по юридичних особах на 06.11.2017 року, згідно з яким Товариством у 2017 році отримана довідка № Ю-25664/2017 про розмір нормативної грошової оцінки (НГО) земельної ділянки (кадастровий номер 8:000000000:69:052:0021, відповідно до якої НГО земельної ділянки дорівнює 19 455 565, 64 грн., тоді як Товариством вказано у декларації 7 616 300, 03 грн. 
На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 23.04.2018 року № 0240801209, згідно з яким за порушення п. 274.1 ст. 274, п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, п. 5.4 рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року № 242/5629 Позивачу збільшено податкове зобов`язання з орендної плати фізичних осіб на 115 703, 24 грн., з яких 92 562, 59 грн. основного зобов`язання та 23 140, 65 грн. штрафних санкцій.
За результатами адміністративного оскарження вказаного рішення рішенням ДФС України від 04.07.2018 року № 22406/6/99-99-11-03-01-25 скарга залишена без розгляду.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права порушеними Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем зроблено висновок про порушення Позивачем вимог законодавства не лише на підставі аналізу даних податкової декларації, а й інших документів, що не охоплюється камеральною перевіркою, у зв`язку з чим рішення не відповідає вимогам щодо обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з пп.19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75   Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, проведена камеральна перевірка звітної податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата на земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ-ЦЕНТР", про що складено акт від 22.03.2018 року № 218/26-15-12-09-19/33097162, проведена на підставі пп.19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75   Податкового кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що норми п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, вказані Відповідачем, як підстава для проведення перевірки, не передбачають проведення камеральної перевірки щодо правильності (повноти) нарахування зобов`язань з плати за землю у звітних податкових деклараціях. 
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.
Згідно з пп. 78.1.4 п. 87.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Оскільки для перевірки правильності сплати орендної плати за землю даних податкової декларації очевидно недостатньо, а необхідно також отримати інформацію про зміст договору оренди земельної ділянки, визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, достовірність даних податкової декларації Позивача щодо сплати земельного податку мала бути предметом документальної позапланової перевірки.
Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 17.04.2018 року у справі № 812/872/17.
З врахуванням викладеного камеральна перевірка згідно з актом від 22.03.2018 року № 218/26-15-12-09-19/33097162 проведена на порушення вказаних вимог законодавства, що є підставою для визнання протиправним та скасування прийнятого за її наслідками податкового повідомлення-рішення від 23.04.2018 року № 0240801209. 
Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, Відповідач як суб`єкт владних повноважень не навів жодних переконливих доводів та не надав доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірно висновку про задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Розглянувши доводи Головного управління ДПС у м. Києві викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242,   243,   308,   311,   315,   316,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року -  без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.    

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                        О.М. Оксененко