ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року	Львів	Справа № 303/68/20 пров. № А/857/4541/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:         Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора управління патрульної поліції в Закарпатській області Шаленик Ганни Василівни на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2020 року, головуючий суддя – Тхір О.А., ухвалене у м. Свалява, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержанта поліції Шаленик Ганни Василівни, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

                                                     В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП сержанта поліції Шаленик Г.В., УПП в Закарпатській області, в якому просив скасувати постанову ДПО18 №599106 у справі про адміністративне правопорушення, винесену 27.12.2019 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що застосоване до нього стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення. Відповідачем було винесено постанову без зазначення жодного доказу вчинення правопорушення. Зазначав, що він в зазначений постанові час та місці не керував транспортним засобом. Одночасно зауважував, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем не дотримано вимоги КУпАП, та крім того не повно встановлено всі обставини справи, та не враховано, що він не керував транспортним засобом, що взагалі виключає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, та вимога поліцейського пред`явити відповідні документи на автомобіль, поліс страхування, та на право керування неправомірна. Стверджував, що його на належному йому автомобілі привіз товариш ОСОБА_2 , а саме до місця ДТП, в яке потрапила дружина. Разом з ним в автомобілі ще був його знайомий ОСОБА_3 , який разом з ОСОБА_2 , прибувши на місце ДТП, пішли у своїх справах, а він пішов до місця ДТП, де в кюветі був автомобіль його дружини. Коли підійшов туди, там вже були працівники поліції, які почали вимагати від нього документи та з`ясовувати кому належить неподалік припаркований автомобіль. Зазначав, що поліцейські його не зупиняли, автомобілем він не керував, будь-яких доказів керування автомобілем саме ним, поліцейські не надали, тому вимога пред`явити документи є неправомірною. 
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково; скасовано постанову сержанта поліції взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Шаленик Г.В. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№599106 від 27.12.2019 року, і закрито справу про адміністративне правопорушення; в задоволенні решти вимог позовної заяви – відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, інспектор УПП в Закарпатській області Шаленик Г.В. оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що факт керування позивачем транспортним засобом підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з місця події та рапортом, відтак винесена відповідачем оскаржена постанова є правомірною та обґрунтованою. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.12.2019 року поліцейським УПП в Закарпатській області Шаленик Ганною Василівною винесено постанову про накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№599106, згідно з якою на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що досліджений відеозапис з місця події підтверджують пояснення позивача, та спростовують доводи відповідача, а саме, повністю підтверджують відсутність доказів, які б свідчили про факт керування позивачем транспортним засобом в зазначений в постанові про порушення правил дорожнього руху час та місці.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне. 
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Як встановлено частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження правомірності оскарженої постанови відповідачем надано відеозапис з місця події.
Із вказаного відеозапису видно, що відеозйомка розпочата з моменту з`ясування особи позивача поліцейським та з`ясування чи він керував транспортним засобом, в продовження розмови поліцейський від позивача вимагав пред`явити документи на автомобіль, та документи, що посвідчують особу, зазначаючи, що в них є підозра про можливе порушення правил дорожнього руху позивачем. 
Однак, вказаний відеозапис не містить доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як і не зафіксовано, що поліцейськими зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . 
На відео відсутні моменти, що стосуються будь-якого руху автомобіля, лише наявна зйомка обставин з`ясування особи позивача та належності йому автомобіля який стояв на узбіччі дороги та на значній відстані від місця спілкування поліцейських з позивачем.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, аналізуючи все вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на фактичних даних, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача за вчинення адміністративного правопорушення незаконною.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора управління патрульної поліції в Закарпатській області Шаленик Ганни Василівни залишити без задоволення, а рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2020 року у справі № 303/68/20 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 25.06.20