ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/909/20                                        Головуючий у І інстанції – Тимошенко В.П.
                                                                                                 Суддя-доповідач – Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 липня 2020 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Міністерства оборони України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

           ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача (пункт 19 протоколу № 20 від 14.02.2020 року) про відмову Позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
- зобов`язати Відповідача прийняти рішення про призначення та виплату Позивачу одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до   ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язавши подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що після встановлення другої групи інвалідності, відповідно норм чинного законодавства, він набув право на отримання одноразової грошової допомоги та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до   постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975. Однак, листом Міністерства оборони України № 7372 від 03.06.2019 року та листом ІНФОРМАЦІЯ_2 його повідомлено про те, що документи щодо розгляду питання призначення одноразової грошової допомоги      повернуті на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 без реалізації з тих підстав, що виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватись органом державної влади, який здійснював розрахунок. Не погоджуючись з даною відмовою Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2790/19 від 10.10.2019 року позовні вимоги до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Однак, відповідно до пункту 19 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 20 від 14.02.2020 року, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2790/19 від 10.10.2019 року, та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 року йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до   статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   з тих підстав, що виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватися Державною Службою з надзвичайних ситуацій.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України (пункт 19 протоколу № 20 від 14.02.2020 року) в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Зобов`язано Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6, код ЄДРПОУ 00034022) прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 16 Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.
Не погоджуючись з постановленим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, Міністерство оборони України в апеляційній скарзі вказує на те, що Міністерство оборони України не є правонаступником Міністерства оборони СРСР. та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові Формування та правоохоронні органи. Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок Позивача під час звільнення з органів МНС. Витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в органах МНС мають здійснюватися Державною службою України з надзвичайних ситуацій. Також, Відповідач звертає увагу на те, що оскільки Позивачу вперше встановлена інвалідність більше ніж через 32 роки після звільнення зі строкової військової служби, права на отримання одноразової грошової допомоги за ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в нього немає.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а    рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Третя особа подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати   рішення суду першої інстанції та прийняти новн судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1   ст. 311         КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 1   ст. 308      КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до висновків Черкаського окружного адміністративного суду, визначених рішенням від 10 жовтня 2019 року у справі                            № 580/2790/19 (яке набрало законної сили 23.12.2019 року), ОСОБА_1 , в період з 18.02.1987 року до 28.04.1987 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження дійсної строкової служби, що підтверджується копією довідки № 5/1-2039 від 04.05.2007 року та копією військового квитка.
У відповідності із довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ № 458393 Позивачу 22.04.2019 року встановлено другу групу інвалідності.
Відповідно до експертного заключення Республіканської (регіональної) експертної ради по встановленню причинного зв`язку каліцтва (захворювання) з виконанням роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 11.06.2007, встановлено, що захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Департамент фінансів Міністерства оборони України в листі № 248/555 огд від 19.06.2019 року направленому військовому комісару Черкаського обласного військового комісаріату зазначив, що за поданими документами встановлено, що Позивач проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка не належала та не належить до Збройних Сил України (належить до Внутрішніх військ МВС України) та зазначив, що підстав для подання документів на розгляд комісії немає.
ІНФОРМАЦІЯ_1 листом № 6/8/5/1447 від 15.08.2019 року повідомив Позивача про те, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України його документи щодо розгляду питання призначення одноразової грошової допомоги повернуті на адресу Черкаського ОВК без реалізації, оскільки згідно з пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975   виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Не погоджуючись з даною відмовою Позивач звернувся з адміністративним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, який рішенням від 10.10.2019 року позов задовольнив частково, а саме:
1) визнав протиправною відмову Міністерства оборони України, яка оформлена листом № 7372 від 03.06.2019 в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
2) зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повторно подати Міністерству оборони України висновок, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у відповідності до   Закону України "Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.
3) зобов`язав Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6, код ЄДРПОУ 00034022) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до   ст. 16 Закону України "Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, з урахуванням висновків суду.
14 лютого 2020 року на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2790/19 від 10 жовтня 2019 року, та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до   статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   з тих підстав, що виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватися Державною Службою з надзвичайних ситуацій, про що зазначено у витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Не погоджуючись з таким рішенням Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що в силу положень   Закону   України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 обов`язок для призначення та виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаною з проходженням військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що захворювання отримане Позивачем під час проходження строкової служби та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не під час виконання службового обов`язку в період роботи в МНС України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
За приписами частини 6   статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»   існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.
Згідно зі   статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених   Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII   (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до частини 1   статті 16 Закону №2011-XII   одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим      Законом   мають право на її отримання.
У силу вимог частини другої   статті 16 вказаного Закону   в редакції   Закону України від 03.11.2006 року № 328-V, чинній з 01.01.2007  року по 01.01.2014 року, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У подальшому,   Законом України від 04.07.2012 року № 5040-VI   статтю 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   викладено в новій редакції, яка була чинною з 01.01.2014  року по 01.01.2017 року.
Цією редакцією   статті 16 Закону №2011-XII   вже були передбачені наступні умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям:
- у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 пункту 2 статті 16 Закону);
- у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (підпункт 5 пункту 2 статті 16 Закону);
- у разі встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві (підпункт 6 пункту 2 статті 16 Закону);
- у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (підпункт 7 пункту 2 статті 16 Закону);
- у разі отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (підпункт 8 пункту 2 статті 16 Закону).
Втім,   Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року   (далі - Закон № 1774-VIII) внесено з 01 січня 2017 року зміни до   статті 16 Закону № 2011-XII, та для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу, в який у випадку настання інвалідності виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги, і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції   статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
Тобто,   статтею 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», після 01.01.2017 року не передбачається можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.
Таким чином, законодавець у різні періоди по-різному визначає підстави та умови виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, в тому числі залежно від виду військової служби (строкова, кадрова, за контрактом, навчання тощо), обставин отримання військовослужбовцями поранення чи захворювання (під час виконання обов`язків військової служби або під час проходження ними військової служби), зі встановленням інвалідності або без встановлення такої.
Частиною 9    статті 16 Закону України № 2011-ХІ   встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
25 грудня 2013 року Постановою Кабінету Міністрів України № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з пунктом 3 постанови № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та яке встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права, та, відповідно, не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 750/5074/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 807/15426/18, від 22 березня 2019 року у справі № 2340/2993/18.
Як свідчать матеріали справи, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 458393  від 22 квітня 2019 року Позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 13).
Таким чином, ІІ група інвалідності встановлена Позивачу з 22 квітня 2019 року, тобто в період, коли законодавством не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 0640/4206/18.
Отже, оскільки Позивачу вперше встановлена інвалідність більше ніж через 32 років після звільнення зі строкової військової служби, тому право на отримання одноразової грошової допомоги за   статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   у нього відсутнє, що узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 03.09.2019 у справі № 2540/3070/18.
У даному випадку частина шоста   ст. 16 Закону № 2011-XII   є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу.
Також, колегія суддів звертає увагу на   рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, згідно з яким одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою   статті 17 Конституції України   є найважливішою функцією держави.
З урахування вищевикладеного,  колегія суддів  вважає, що оскаржуване рішення Відповідача      про відмову      в призначенні Позивачу одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є правомірне, у зв`язку з чим необхідно відмовити      у задоволенні позовної вимоги про      скасування цього рішення.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Відповідача прийняти рішення про призначення та виплату Позивачу одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до   ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, то колегія суддів зазначає, що вони є передчасними, оскільки, позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування 19 протоколу № 20 від 14.02.2020 року Комісії про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягає. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до пункту 2 частини 1   статті 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1   статті 317 КАС України   підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи Міністерства оборони України викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року   скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.   

Головуючий-суддя:                                                                      В.П. Мельничук

                      Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                          О.М. Оксененко