У х в а л а        
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 369/205/17-ц
провадження № 61-1725 св 20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув відзив виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі 
за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар Валентина Миколаївна, про визнання рішення міської ради та державного акта та свідоцтва про право 
на спадщину недійсними, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 18 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. 
Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_2 задоволено. 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій заявник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 17 червня 2020 року касаційне провадження у зазначеній справі відкрито 
та витребувано її з суду першої інстанції. 
До Верховного Суду від виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому заявник просив її задовольнити та скасувати постанову 
та додаткову постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
У частині першій статті 395 ЦПК України зазначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу 
в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції 
в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 395 ЦПК України відзив 
на касаційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги. 
Разом з тим, положеннями статті 389 ЦПК України учасники справи 
мають право подати касаційну скаргу, форма і зміст якої має відповідати статті 392 ЦПК України. Також передбачено можливість подати приєднання 
до касаційної скарги відповідно до статті 397 ЦПК України. 
Враховуючи зміст поданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області відзиву і його вимоги, вказаний процесуальний документ, у якому зазначено про задоволення доводів ОСОБА_1 , викладених у касаційній скарзі, та скасування постанови та додаткової постанови суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, за своєю суттю є окремою касаційною скаргою. 
Таким чином, виконавчому комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області у разі наміру подання саме касаційної скарги, її зміст і форму необхідно привести у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України. 
Оскільки відзив на касаційну скаргу виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області містить ознаки окремої касаційної скарги, проте не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України він залишається без руху. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Відзив виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, який за змістом є касаційною скаргою, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 14 жовтня  
2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали відзив на касаційну скаргу вважатиметься неподаним та буде повернутий заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько