П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/958/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Матущак В.В.  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
10 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Іваненко Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального трудового стажу період з 26.06.1971 по 23.09.1971 та провести відповідний перерахунок пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії, застосувавши 2,81759 коефіцієнт заробітної плати, який в подальшому застосовується для визначення розміру пенсії, починаючи з дня призначення пенсії 11.12.2004 по день звернення до суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період з 26.06.1971 по 23.09.1971 та провести відповідний перерахунок пенсії.
У задоволенні решти позовних вимог позивача, а саме щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії, застосувавши 2,81759 коефіцієнт заробітної плати, який в подальшому застосовується для визначення розміру пенсії, починаючи з дня призначення пенсії 11.12.2004 по день звернення до суду - відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення та порушення прав позивача. З підстав викладених в апеляційній скарзі, посилаючись на норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", апелянт просить суд апеляційної інстанції задовольнити його позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії, застосувавши 2,81759 коефіцієнт заробітної плати, який в подальшому застосовується для визначення розміру пенсії, починаючи з дня призначення пенсії 11.12.2004 по день звернення до суду.
Відповідач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлено всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку в частині відмовлених позовних вимог.
Зокрема, у відзиві відповідач зазначає про помилковість твердження позивача та неправильне тлумачення ним норм матеріального права, оскільки під час призначення пенсії позивачу відповідачем не було допущено порушення застосування статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки під час призначення пенсії коефіцієнт середнього заробітку обчислювався виходячи із заробітку для обчислення пенсії за період з 01.01.1981 по 31.12.1985 та з 01.07.2000 по 15.12.2009. Позивач зауважив на тому, визначення розміру пенсії та індивідуального коефіцієнту заробітку входить до дискреційних повноважень відповідача, з огляду на зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із визначеним коефіцієнтом заробітку буде втручанням суду до дискреційних повноважень відповідача.
В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.
З 11 грудня 2004 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років, як плавскладу флоту рибної промисловості.
При звернені за призначенням пенсії за вислугу років страховий стаж, який нарахував позивачу пенсійний фонд склав 32 роки 02 місяці 23 дні.
Разом з тим, позивач вважає, що його страховий стаж фактично складає 32 роки 05 міс. 20 днів, оскільки пенсійний фонд зарахував до загального трудового стажу лише період з 01.09.1968 по день вручення диплому, тобто по 26.06.1971. Зазначає, що навчання продовжилося до 23.09.1971, оскільки позивач проходив військову службу на присвоєння звання старшого матроса. Під час призначення пенсії відповідач протиправно провів оптимізацію застосувавши коефіцієнт середнього заробітку 1,52909 замість 2,81759, що спричинило нарахування та виплату пенсії в розмірі меншому на 2435,54 грн. на місяць. За змістом позову під час призначення позивачу пенсії відповідачем порушено статтю 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що спричинило визначення позивачу пенсії в меншому розмірі.
За результатом розгляду звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області листом № Г-797-П-02.23-04 від 02.09.2019 повідомило позивача, що пенсійним законодавством не передбачено підстав для зарахування стажу між закінченням навчання та початком роботи.
Щодо визначення заробітної плати для обчислення пенсії відповідач повідомив позивача про складові, з яких визначався розмір його пенсії. За змістом цього листа вперше пенсію позивачу призначено виходячи із страхового стажу 32 роки 02 місяці 23 дні (враховано по 17.11.2001) з урахуванням заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1972 по 31.12.1976 (згідно довідки від 21.05.2004 №312, виданої ВАТ "Находкінська база активного морського риболовства") та з 01.07.2000 по 31.10.2000 (за даними системи персоніфікованого обліку). Для обчислення заробітної плати враховано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2003 - 372,72 грн.
Заробітну плату обчислено за період роботи з 01.01.1972 по 31.12.1976 (згідно довідки про заробітну плату від 21.05.2004 № 312 виданої ВАТ "НБАМР" з 01.07.2000 по 31.10.2000 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу) із застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2003 рік - 372,72 грн. індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 2,64286, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 985,05 грн.
Надалі позивачу проводилися перерахунки пенсії, як працюючому пенсіонеру, відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
З 01.01.2006 (згідно заяви від 04.01.2006 про перерахунок пенсії із донарахуванням страхового стажу та з більшого заробітку) перерахунок пенсії проведено з врахуванням страхового стажу 35 років 7 місяців 21 день (враховано по 16.12.2005) та заробітної плати за період з 01.01.1981 по 31.12.1985 (згідно довідки про заробітну плату від 16.11.2005  № 432, виданої ВАТ "Находкінська база активного морського риболовства") та з 01.07.2000 по 16.12.2005 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу). При перерахунку застосовано показник середньої заробітної плати у галузях економіки України за 2005 - 735,57 грн. Індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 2,18538, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 1607,50 грн.
Після перерахунку пенсії середньомісячний заробіток для обчислення пенсії зріс з 985,05 грн. до 1607,50 грн., розмір пенсії з 389,61 грн. (станом на 01.01.2006) до 607,00 грн.
З 01.02.2008 (згідно заяви від 15.02.2008 про перерахунок пенсії з донарахуванням страхового стажу та з більшого заробітку) перерахунок пенсії проведено з донарахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку - 1 рік 1 місяць 24 дні (менше ніж 24 місяці) та з врахуванням заробітної плати, з якої було попередньо перераховано пенсію.
З 21.01.2010 згідно заяви позивача його переведено на пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV.
Пенсію за віком обчислено з врахуванням страхового стажу 38 років 4 місяці 21 день (враховано по 15.12.2009).
Заробітну плату враховано за період роботи з 01.01.1981 по 31.12.1985 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 15.12.2009 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати склав 1,52909. Заробітну плату обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2009 рік - 1650,43 грн., в результаті чого середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 2523,66 грн. 
Пенсійний орган зауважив, що при проведені зазначених перерахунків коефіцієнт заробітної плати зменшувався з 2,64286 грн. до 2,18538 (з 01.01.2006), з 2,18538 до 1,52909 (з 21.10.2010), але враховуючи, що при перерахунках застосовано показники середньої заробітної плати України з 01.01.2006 - за 2005 - 735,57 грн., з 21.01.2010 - за 2009 - 1650,43 грн., розмір середньомісячного заробітку збільшувався, за рахунок цього відповідно і збільшувався розмір пенсії.
З 01.04.2017 (згідно заяви від 13.04.2017) позивачу проведено черговий перерахунок пенсії згідно частини 4 статті 42 Закону №1058-IV з донарахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку пенсії. В результаті перерахунку страховий стаж становить 42 роки 11 місяців 16 днів (враховано 14.02.2017), коефіцієнт страхового стажу - 0,42917, а з урахуванням величин оцінки одного року страхового стажу 1,35 - 0,57938. Проведення перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати, набутої після 2009 та показника середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2009 - 1650,43 грн. було недоцільним. З 01.04.2017 розмір пенсії позивача встановив 1790,17 грн.
З 01.10.2017 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03.10.2017 № 2148-VІI проведено перерахунок пенсій з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, обчисленої як середній показник 2014-2016 роки - 3764,40 грн., з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. В результаті перерахунку розмір пенсії позивача збільшився на 862,76 грн. і з 01.10.2017 становив 2652,93 грн., з яких: 3764,40 грн. (середня заробітна плата в галузях економіки за 2014-2016) х 1,52909 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) = 5756,11 грн. (заробіток для обчислення пенсії) х 0,42917 (коефіцієнт стажу) = 2470,35 грн. (основний розмір пенсії) + 182,58 грн. (доплата за 17 років понаднормативного стужу, 1074,00 грн. х 17%).
За документами пенсійної справи проведено умовний розрахунок пенсії позивача за віком з врахуванням пункту 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за двоскладовою формулою) станом на 01.08.2019.
Розрахунок першої складової наступний:
1015,35 грн. (середньомісячний заробіток для обчислення пенсії по першій складовій) х 64 % (загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку) = 649,82 грн. (основний розмір пенсії від середнього заробітку) х 1,12 (коефіцієнт підвищення) = 727,80 грн. (основний розмір пенсії), а з урахуванням обмеження максимальним розміром - 168,00 грн.
Розрахунок частини пенсії по другій складовій проведено згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу за період з 01.01.2004 по 14.02.2017 (7 років 11 місяців 17 днів) та заробітної плати з 01.01.2004 по 17.12.2009:
4404,35 грн. (середня заробітна плата у галузях економіки України за 2014-2016, збільшена на коефіцієнт 1,17) х 0,22343 (індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії) = 984,06 грн. (середньомісячний заробіток для обчислення пенсії по другій складовій) х 0,07917 (коефіцієнт страхового стажу) = 77,91 грн. (розмір пенсії за віком по другій складовій).
Розмір пенсії по двох складових:
168,00 грн. (пенсія по першій складовій) + 77,91 грн. (пенсія по другій складовій) = 245,91 грн. (сумарний розмір пенсії за віком по двох складових) + 828,09 грн. (доплата до прожиткового мінімуму 1074,00 грн.) + 415,20 грн. (доплата як 65-річній особі до мінімальної пенсійної виплати до розміру 1489,20 грн.) + 41,80 грн. (доплата за 17 років понаднормативного стажу, 245,91 грн. х 17 %) + 33,00 грн. (державна адресна допомога до 1564,0 грн.) + 436,00 грн. (доплата до 2000,00 грн.) = 2000,00 грн.
Враховуючи, що розмір пенсії позивача з 01.03.2019 року становить 3072,89 грн., проводити обчислення пенсії відповідно до пункту 2 статті 27 Закону №1058-ІV недоцільно.
Позивач не погоджується із правильністю обчислення індивідуального коефіцієнту заробітку - 1,52909, тому звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального трудового стажу позивача період з 26.06.1971 по 23.09.1971 та провести відповідний перерахунок пенсії.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії, застосувавши 2,81759 коефіцієнт заробітної плати, який в подальшому застосовується для визначення розміру пенсії, починаючи з дня призначення пенсії 11.12.2004 по день звернення до суду, оскільки матеріали справи свідчать про недопущення відповідачем порушення статті 40 Закону № 1058-IV під час визначення середнього коефіцієнту заробітної плати під чаc обчислення пенсії позивача. 
Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, враховуючи вимоги ст. 308 КАС України, апеляційному перегляду підлагає рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року в оскаржуваній позивачем частині, а саме щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії, застосувавши 2,81759 коефіцієнт заробітної плати, який в подальшому застосовується для визначення розміру пенсії, починаючи з дня призначення пенсії 11.12.2004 по день звернення до суду.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).
Статтею 27 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Згідно статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Частиною  2 цієї статті передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачено страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за цей місяць, і безпосередньо залежить від величини заробітної плати позивача. Зазначений коефіцієнт визначається щомісячно.
Обчислені щомісячні коефіцієнти заробітку підсумовуються та шляхом ділення одержаної суми на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати, визначається середній коефіцієнт заробітної плати особи (Ск : К ).
Положеннями статті 40 передбачено обов`язкове врахування під час визначення пенсії заробітної плати (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року заробітної плати повного періоду стажу після 01.07.2000 та можливе врахування за наявності певних умов заробітної плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року. Після цього, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, можуть виключатися в періоди до 60 календарних місяців страхового стажу.
Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції відносно того, що доводи позивача про обов`язок відповідача щодо врахування середнього коефіцієнту заробітної плати 2,81759 суперечать положенням статті 40 Закону №1058.
Судом встановлено, що пенсійний орган провів умовний розрахунок пенсії позивача за віком з врахуванням пункту 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за двоскладовою формулою) станом на 01.08.2019, враховуючи розмір пенсії позивача з 01.03.2019, вирішив, що проводити обчислення пенсії відповідно до пункту 2 статті 27 Закону №1058-ІV недоцільно.
Таким чином, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду підтверджено правомірність обчислення відповідачем під час проведення перерахунку пенсії позивача середнього коефіцієнту заробітної плати 1,52909, а тому підстави для застосування середнього коефіцієнту заробітної плати 2,81759 відсутні. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав  для здійснення перерахунку пенсії позивачу з використанням іншого середнього коефіцієнту заробітної плати, ніж застосований відповідачем - 1,52909.
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновокм суду першої інстанції про недопущення відповідачем порушення статті 40 Закону №1058-IV під час визначення середнього коефіцієнту заробітної плати під чаc обчислення пенсії позивача, і, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, застосувавши 2,81759 коефіцієнт заробітної плати, який в подальшому застосовується для визначення розміру пенсії, починаючи з дня призначення пенсії 11.12.2004 по день звернення до суду.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України       судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Іваненко Т.В.