ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6960/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  15 липня 2020 року                                                                          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Василенка Я.М.,
 Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.05.2020 у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,
    ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в якому позивач просив визнати незаконною та скасувати постанову відділу ДВС, в рамках виконавчого провадження (ВП № 60530349) про накладання штрафу від 28 лютого 2020 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.05.2020 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової Алли Миколаївни від 28 лютого 2020 року про накладення на Міністерство оборони України штрафу у розмірі 5100,00 грн., винесену в рамках виконавчого провадження № 60530349.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308  КАС України,  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а визнано неправомірними дії Київського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті позивачам одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерство оборони України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги членам родини (загиблого військовослужбовця – виключено з тексту постанови, згідно ухвали Верховного Суду від 19.04.2019).
На виконання вказаної постанови суду, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги розглянуто документи щодо виплати батьку, матері, дружині та дочці загиблого ОСОБА_2 та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, що, за твердженнями позивача, свідчить про фактичне виконання судового рішення, про що повідомлено державного виконавця.
Постановою державного виконавця від 28 лютого 2020 року (ВП № 60530349) на Міністерство оборони України накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання вказаного вище рішення суду.
Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу у виконавчому провадженні, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави для накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду, адже матеріалами справи підтверджується фактичне та повне виконання боржником резолютивної частини постанови Верховного Суду у справі                 № 761/18099/15-а, про що, у належний спосіб було сповіщено орган виконавчої служби. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до норм ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята).
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з приписами ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (частина перша). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга).
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження № 60530349 з примусового виконання виконавчого листа № 761/18099/15-а, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 08 липня 2019 року про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 та Міністерство оборони України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги членам родини ОСОБА_2 , якою боржника у тому числі повідомлено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. (а.с. 66 т. 1)
10 грудня 2019 року Міністерство оборони України направило на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про закінчення виконавчого провадження, в якій просило закінчити виконавче провадження № 60530349 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення та винести відповідну постанову, а також не вживати заходів примусового характеру щодо стягнення штрафів з рахунків Міноборони. (а.с. 92)
До вказаної заяви Міністерством оборони України було додано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06 липня 2018 року № 70, згідно змісту якого, комісією на виконання постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року за справою № К/9901/3406/18 розглянуто подані документи, за результатами яких прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги батьку, матері, дружині та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого лейтенанта в запасі ОСОБА_2 (Київський ОРВ), оскільки на день смерті він не був військовослужбовцем. (а.с. 93 т. 1)
Слід звернути увагу на те, що згідно постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а, пункт 4 її резолютивної частини викладений у наступній редакції: «зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерство оборони України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги членам родини загиблого військовослужбовця» (а.с. 89)
Важливо зазначити, що фактичним виконанням судового рішення, є чітке та повне виконання його резолютивної частини. Тобто, в даному випадку, під фактичним виконанням рішення у справі № 761/18099/15-а, є прийняття рішення Міністерством оборони України за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) одноразової грошової допомоги членам родини загиблого військовослужбовця. Про інше, у резолютивній частині постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року не зазначено. 
10 грудня 2019 року Міністерством оборони України повідомлено про виконання судового рішення Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», в разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строку рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.
Згідно з положеннями ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника – фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб – 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника – юридичну особу – 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша). У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга).
Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28 лютого 2020 року на Міністерство оборони України було накладено штраф за невиконання рішення постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а у розмірі 5100,00 грн, у мотивувальній частині якої, головний державний виконавець зазначив, що станом на 28 лютого 2020 року, інформація щодо виконання рішення суду не надійшла. Боржник не повідомив про виконання рішення суду та підтверджуючих доказів не надав, а отже рішення суду залишається не виконаним боржником без поважних причин (а.с. 84-86)
На противагу зазначеному, слід врахувати, що відповідачем на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом від 06 липня 2018 року № 70, відповідно до якого, комісією на виконання постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року № 761/18099/15-а розглянуто подані документи та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Обставини, з яких Верховним Судом прийнято постанову від 06 лютого 2018 року ґрунтуються на тому, що відповідачами у справі не розглянуто належним чином звернення про виплату одноразової грошової допомоги, при цьому, Верховний Суд не зобов`язував Міністерство оборони України саме призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.
Після виконання рішення суду та отримання від комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум певного рішення, заявники не позбавлені права на звернення до суду з позовом про оскарження прийнятого рішення.
Колегія суддів підтримує висновок окружного суду про відсутність підстав у державного виконавця для накладення штрафу на Міністерство оборони України за невиконання постанови Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а, та про наявність правових підстав для визнання протиправною й скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 28 лютого 2020 року.
Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Наведені апелянтом аргументи грунтуються на змісту мотивувальної частини постанови Верхового Суду, проте, стороною відповідача не враховано того, що примусовому виконанню підлягає лише резолютивна частина судового рішення, у тому обсязі та за тим змістом, що в ній викладено. Щодо інших посилань апелянта, колегія суддів констатує, що ним вже була надана правильна правова оцінка судом першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обгрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.                    
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.05.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                  О.М. Ганечко

Судді                                                                                                               Я.М. Василенко
                                                                                                    
                                                                                                            О.І. Шурко