ПОСТАНОВА
Іменем України

05 жовтня 2020 року 

м. Київ
справа №826/10813/16
адміністративне провадження №К/9901/17209/18, К/9901/17206/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів: Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Плюс»
та касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «О.М.С.»
на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року (суддя Аблов Є.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року (колегія суддів у складі Літвіної Н.М., Ганечко О.М., Коротких А.Ю.)
у справі №826/10813/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Плюс»
до Першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Тараса Михайловича
треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «О.М.С.», Комунальне підприємство «Київблагоустрій»
про визнання дій протиправними. 

І. РУХ СПРАВИ

1.          14.07.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ТзОВ «Естейт Плюс» до першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Т.М., треті особи - ТзОВ «О.М.С.», КП «Київблагоустрій».
2.           Позивач просив суд:
- визнати протиправними дії першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Т.М. щодо видання доручення за №276/06-16 від 29.06.2016 директору КП «Київблагоустрій» Кліпі І.А. на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме «торгівельний ряд з ролетів або кіосків» в Святошинському районі міста Києва за адресою: АДРЕСА_1;
- скасувати доручення першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Т.М. № 276/06-16 від 29.06.2016 видане директору КП «Київблагоустрій» Кліпі І.А. на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме «торгівельний ряд з ролетів або кіосків» в Святошинському районі міста Києва за адресою: АДРЕСА_1.
3.          Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017, в задоволенні позову відмовлено. 
4.          27.02.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ТзОВ «О.М.С». Просить скасувати рішення судів та прийняти нову про задоволення позову.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.02.2017 відкрито касаційне провадження. 
6.          01.03.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ТзОВ «Естейт Плюс». Просить скасувати рішення судів та прийняти нову про задоволення позову.
7.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2017 відкрито касаційне провадження. 
8.          У зв`язку ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано на розгляд Верховному Суду.
9.          Інші учасники справи заперечень на касаційну скаргу чи клопотань не подавали.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10.          За результатами проведення КП «Київблагоустрій» перевірки правомірності встановлення малих архітектурних форм (тимчасових споруд) за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено факт порушення ТОВ «О.М.С.» пп. 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва (розміщення елементу благоустрою (тимчасової споруди) за відсутності відповідної проектно-дозвільної документації). 
11.          За результатами перевірки видано припис від 21.06.2016 №1610202, яким запропоновано ТОВ «О.М.С.» усунути у 3-х денний термін порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасових споруд, а в разі ненадання проектно-дозвільної документації демонтувати тимчасову споруду власними силами.
12.          Отримання припису ТОВ «О.М.С.» не заперечував.
13.          Згодом, першим заступником директора Департаменту Панчієм Т.М. на підставі Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 №94 та Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.1998 №1051/1051, було складено письмове доручення №276/06-16, оформлене листом від 29.06.2016 №064-5910, адресоване директору КП «Київблагоустрій» Кліпі І.А. Доручено вжити заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: торгівельний ряд з ролетів або кіосків, розташованих у Святошинському районі за адресою: АДРЕСА_1, підприємство - ТОВ «О.М.С.», припис №1610202 від 21.06.2016.
14.          29.06.2016 КП «Київблагоустрій» на підставі вказаного доручення було вжито заходи з демонтажу капітальної будівлі за адресою: АДРЕСА_1.
15.          Рішенням від 26.07.2007 № 101/1935 Київська міська рада передала ТОВ «О.М.С.» в оренду земельну ділянку площею 0,72 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
16.          17.01.2011 між Київською міською радою та ТОВ «О.М.С.» було укладено відповідний договір оренди щодо зазначеної земельної ділянки для реконструкції та будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру із закладами громадського харчування, автостоянкою та комплексним благоустроєм території.
17.          Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 02.08.2016 державним реєстратором на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.01.2012 зроблено запис про право оренди ТОВ «О.М.С.» земельної ділянки площею 0,6904 га, кадастровий номер 8      000      000      000:75:172:0054, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
18.          Цей об`єкт (будівля літ. В, площею 539,40 кв.м.) та (будівля літ. Г, площею 302,60 кв.м.), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 0,6904 на (кадастровий номер 8      000      000      000:75:172:0054) належить ТОВ «Естейт Плюс» на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 31.01.2014, укладених між ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «Естейт Плюс» (покупець).
19.          31.01.2014 державним реєстратором вчинено відповідний запис про право власності ТОВ «Естейт Плюс» на зазначений об`єкт. 

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

20.          Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що доручення про демонтаж торговельного ряду з ролетів або кіосків за адресою АДРЕСА_1 підлягає скасуванню, оскільки об`єкт демонтажу належить ТОВ «О.М.С.». Однак згідно з фото об`єкту, який доручено демонтувати, об`єктом демонтажу є капітальна будівля, що належить на праві приватної власності ТОВ «Естейт Плюс». Крім того, в дорученні йдеться про припис, який був адресований ТОВ «О.М.С.». На цей припис ТОВ «О.М.С.» повідомило, що споруда належить ТОВ «Естейт Плюс». Отже, відповідач знав, що капітальна споруда не є тимчасовою, не є елементом благоустрою, тому не є самовільно встановленою та не може бути знесена.
Вважає, що Положенням про Департамент міського благоустрою та збереження природнього середовища не передбачено повноважень Департаменту на проведення заходів щодо капітальних споруд приватної власності. Також цим Положенням взагалі не передбачено видання Департаментом такого документу як доручення на вжиття заходів шляхом демонтажу.
21.          Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що відповідно до п. 20.2.11 Правил благоустрою м. Києва у разі виявлення Департаментом міського благоустрою самовільно розміщених МАФ, тимчасових споруд, їх власникам (користувачам) вноситься припис з вимогою усунути порушення шляхом проведення демонтажу. Перевіркою виявлено, що ТОВ «О.М.С.», яка здійснила встановлення елементу благоустрою за адресою АДРЕСА_1 , не надала дозвільну документацію на об`єкт. Після винесення припису було прийнято рішення та видано КП «Київблагоустрій» доручення щодо вжиття заходів шляхом демонтажу елементу благоустрою.
Відповідач вважає, що оскаржуване доручення не стосується нерухомого майна позивача (літ. В, літ. Г), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки відсутні докази присвоєння поштової адреси, відсутня у власності чи користуванні земельна ділянка, відсутні дозвільні документи на проведення будівельних робіт, не підтверджується існування об`єктів нерухомого майна за цією адресою. Стверджує, що таким чином позивач зловживає наявністю у нього правовстановлюючого документу на об`єкт нерухомості з метою розміщення тимчасової споруди без оформлення дозвільних документів.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

22.          Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що оскаржуване доручення не стосується нерухомого майна (капітальна будівля), належного на праві власності позивачеві.
Неможливо ідентифікувати наявний на фото об`єкт як капітальну будівлю (споруду), тобто, таку, що характеризується як штучно збудований на земельній ділянці самостійний об`єкт, що фундаментально пов`язаний з земельною ділянкою, використовується (або може використовуватись) за цільовим призначенням та переміщення якого без незрівнянної шкоди його призначенню неможливе. Інших доказів на підтвердження статусу спірної будівлі (споруди) саме як капітальної, а не тимчасової позивач не надав.
Відсутні докази, що об`єкт демонтажу, наявний на фото належить на праві власності ТОВ «Естейт Плюс», оскільки за даними сервісу Містобудівного кадастру м. Києва, що знаходиться на офіційному сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), відомості про наявність об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:172:0054, на якій згідно з наданими позивачем договорами купівлі-продажу нерухомого майна розташовуються придбані ним будівлі, у Державному земельному кадастрі також відсутні.
Крім того, позивачем не надано доказів укладання з третіми особами договорів оренди та/або придбання вказаної земельної ділянки, отримання земельної ділянки у користування на підставі рішення органу місцевого самоврядування, укладання позивачем як орендодавцем з третіми особами (орендарями) договорів оренди нерухомого майна (його окремих частин) за адресою: АДРЕСА_1, чи доказів розміщення конкретних об`єктів господарської діяльності на території будівлі (споруди) за вказаною адресою.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

23.          Доводи касаційної скарги позивача ТОВ «Естейт Плюс» та третьої особи ТОВ «О.М.С.» збігаються. Зокрема:
А) скаржники посилаються на те, що суди неповністю і неправильно з`ясували обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Витягом з державного реєстру речових прав підтверджується належність позивачеві на праві власності об`єкту, який згідно з оскаржуваним дорученням підлягає знесенню;
Б) суди дійшли неправильного висновку, що позивач не довів статусу будівлі як капітальної, тому помилково дійшли висновку, що вона є тимчасовою спорудою. Суду надано докази, що на балансі ТОВ «О.М.С.» відсутні торговельні ряди з ролетів та кіосків, тимчасові споруди. Натомість позивач надав суду довідку з реєстру речових прав про право власності ТОВ «Естейт Плюс» на будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, технічний паспорт на об`єкт, докази зареєстрованого права оренди земельної ділянки;
В) суди не правильно застосували Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природнього середовища, оскільки ним не передбачено повноважень Департаменту на проведення заходів щодо капітальних будівель приватної власності. Суди не перевірили чи передбачено законодавством таку форму рішення як доручення на демонтаж. Таким чином, дії відповідача щодо видачі доручення є протиправними, вчинені з перевищенням повноважень;
Г) суди дійшли помилкового висновку, що ТОВ «О.М.С.» розмістило тимчасові споруди за адресою АДРЕСА_1, оскільки споруда є капітальною та належить ТОВ «Естейт Плюс».
24.          У запереченнях на касаційну скаргу відповідач посилався на ті самі аргументи, якими заперечував проти позову, додатково зазначивши, що станом на сьогоднішній день дії з демонтажу об`єкта щодо якого винесено доручення та припис, не здійснювались.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку про часткове задоволення касаційних скарг.
26.          Правовим питанням даного спору є компетенція Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (зокрема, його першого заступника директора) приймати доручення на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою. 
27.          Суди дійшли висновку, що оскаржуване доручення не стосується нерухомого майна (капітальна будівля), належного на праві власності позивачеві, а доказів про наявність нерухомого майна (капітальної споруди) у позивача не виявлено.
28.          В першу чергу слід зазначити, що Верховний Суд вже розглядав спори, в яких предметом оскарження було доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким КП "Київблагоустрій" доручено вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою в разі відсутності проектно-дозвільної документації на розміщення. 
29.          Зокрема, у справі №826/27173/15 Верховний Суд дійшов висновку, що Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наділений повноваженнями приймати рішення щодо демонтажу та надавати відповідні доручення виключно щодо об`єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні законодавства, зокрема, Правил благоустрою.
30.          З матеріалів справи вбачається, що припис від 21.06.2016 про надання дозвільної документації на об`єкт, винесено щодо об`єкта, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Припис винесено ТОВ «О.М.С.» (третя особа у справі). 
31.          В дорученні від 29.06.2016 йдеться про демонтаж об`єкту, що знаходиться за цією ж адресою. Проте позивач ТОВ «Естейт Плюс» вважає, що опис (фото) об`єкта, який підлягає демонтажу відповідає об`єкту, що знаходиться у його приватній власності.
32.          Тому, зважаючи на предмет та підстави позову, у цій справі суди мали з`ясувати правовий статус будівлі (тимчасова споруда чи капітальна будівля), оскільки порядок реалізації повноважень щодо їх демонтажу є різним. Крім того, позивач оскаржував доручення з тих підстав, що ним передбачається демонтаж належного йому на праві власності об`єкта нерухомості (капітальної будівлі), а відповідач спростовував наявність такого об`єкта у позивача.
33.          Згідно з приписами частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
34.          Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
35.          Таким положенням Основного Закону України кореспондують приписи статей 319, 328 ЦК України, за змістом яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
36.          За змістом частин першої, другої статті 182 цього ж кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
37.          В свою чергу, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
38.          Також статтею 331 ЦК України (частина друга) встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
39.          Об`єктами ж будівництва, у розумінні абзацу п`ятого частини першої статті 4 Закону №3038-VI є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.
40.          Системний аналіз названих правових норм законодавства дає підстави для висновку, що нерухоме майно, в тому числі новостворений об`єкт будівництва, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала і підтвердила факт набуття речових прав на таке нерухоме майно.
41.          Споруду, про яку йдеться у приписі та дорученні про демонтаж, можна ідентифікувати лише за місцезнаходженням (АДРЕСА_1) та фото.
42.          Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.01.2014 гр. ОСОБА_1 (продавець) передав у власність ТОВ «Естейт Плюс» (покупець) будівлю (літ. «В») площею 539,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0, 6904 га, кадастровий номер 8000000000:75:172:0054. 
43.          Крім того, Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.01.2014 гр. ОСОБА_1 (продавець) передав у власність ТОВ «Естейт Плюс» (покупець) будівлю (літ. «Г») площею 302,60 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Об`єкт розташований на земельній ділянці площею 0, 6904 га, кадастровий номер 8000000000:75:172:0054. 
44.          Право власності ТОВ «Естейт Плюс» на зазначену будівлю (літ.«В») та (літ.«Г») зареєстровано, про що зроблено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
45.          07.07.2014 на будівлю (громадський (виробничий) будинок), що знаходиться АДРЕСА_1 було виготовлено технічний паспорт.
46.          Державна реєстрація права власності ТОВ «Естейт Плюс» на нерухоме майно не скасована. Отже, відсутні юридичні підстави стверджувати, ТОВ «Естейт Плюс» не має права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
47.          Суди першої та апеляційної інстанції цих положень ЦК України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не врахували і як наслідок, дійшли помилкового висновку, що спірний об`єкт не належить на праві власності ТОВ «Естейт Плюс» та не є капітальною спорудою.
48.          При цьому, помилковими є й доводи судів, покладені в основу такого висновку, що позивач не підтвердив статус об`єкта як капітальної споруди, не надавши декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та технічного паспорта. 
49.          Як вбачається, технічний паспорт № 01-25/02/14-КТІ, виготовлений 07.07.2014 ТОВ «Реєстраційно-експертний центр «Алтана» та є в матеріалах справи. Без декларації про готовність об`єкта до експлуатації право власності не було б зареєстрованим. Право власності ТОВ «Естейт Плюс» на спірні об`єкти зареєстровано. Докази протилежного у справі відсутні.
50.          Також безпідставними є висновки судів попередніх інстанцій, що спірний об`єкт не може вважатись капітальною спорудою, бо відомості про наявність об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:172:0054, відсутні, а поштова адреса не присвоювалась.
51.          Посилання на фактичну відсутність поштової адреси (АДРЕСА_1) не є аргументом для заперечення у особи права власності на майно, тим більше, коли така адреса значиться як у договорі купівлі-продажу, так і записі з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
52.          Відповідач стверджував, що у Державному земельному кадастрі державна реєстрація земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером відсутня. Проте належних доказів про це у матеріалах справи немає. Натомість, земельна ділянка із з кадастровим номером 8000000000:75:172:0054 була передана Київською міською радою строком на 5 років на умовах договору оренди від 17.01.2011 - ТОВ «О.М.С.». Договір зареєстровано в Головному управлінні земельних ресурсів. Також до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено запис про право оренди ТОВ «О.М.С.» на земельну ділянку, кадастровий номер 8      000      000      000:75:172:0054, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
53.          Також відповідач стверджував, що у позивача ТОВ «Естейт Плюс» немає жодних прав на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:172:0054, і з цих підстав тимчасова споруда, якщо така йому належить, має бути демонтована.
54.          З цього приводу, Суд зазначає, що ТОВ «Естейт Плюс» не будував самостійно об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1, а придбав уже готовий об`єкт окремо від земельної ділянки. 
55.          Поряд з цим, відповідно до приписів частин першої, восьмої статті 39 Закону №3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
56.          Також, статтею 39-1 Закону №3038-VI передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.
57.          В той же час, за змістом частин першої, другої статті 38 вищезгаданого Закону, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. 
58.          У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. 
59.          За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
60.          Відтак, закінчений будівництвом об`єкт, прийнятий в експлуатацію може бути примусово знесений в порядку, встановленому Законом №3038-VI згідно судового рішення, ухваленого за позовом визначеного цим Законом суб`єкта владних повноважень, однак, не підлягає демонтажу відповідно до Закону №2807-IV і розроблених на його виконання Правил благоустрою.
61.          Отже, як припис, так і доручення прийняті саме стосовно об`єкта нерухомого майна (нежитлового приміщення), яке не є тимчасовою спорудою у розумінні вищеназваних приписів законодавства, й, до того ж, належить позивачеві на праві приватної власності, яке зареєстровано у визначеному законом порядку. 
62.          З огляду на це, вимога позивача про скасування доручення першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Т.М. № 276/06-16 від 29.06.2016, підлягає до задоволення по суті.
63.          Вимога про визнання протиправними дії першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Т.М. щодо видання доручення не підлягає до задоволення, оскільки дії, без доручення, не мають самостійного правового значення, а отже й прав позивача не порушують.
64.          Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
65.          За таких обставин Верховний Суд приходить до висновку, про скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанції, ухвалення нового рішення про задоволення позову частково.
66.          Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
67.          За подання позову позивачем сплачено за дві вимоги 1 378 грн., за подання апеляційної скарги - 1      515,80 грн., за подання касаційної скарги - 1      653,60 грн.
68.          Враховуючи часткове задоволення позову, Суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто 2      273,70 грн. (1      378 грн.+ 1      515,80 грн.+ 1      653,60 грн./2).
69.          Оскільки Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища є підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), то судові витрати підлягають стягненню за рахунок Київської міської державної адміністрації.
Керуючись ст.ст.139, 351, 355, 356 КАС України, Суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» задовольнити частково.
2.          Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасувати.
3.           Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати доручення першого заступника директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Панчія Т.М. № 276/06-16 від 29 червня 2016, видане директору КП «Київблагоустрій» Кліпі І.А. на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме «торгівельний ряд з ролетів або кіосків» в Святошинському районі міста Києва за адресою: АДРЕСА_1.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Плюс» (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 7/14, ідентифікаційний код 38865886) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 00022527) судовий збір у розмірі 2 273 (дві тисячі двісті сімдесят три) гривні 70 (сімдесят) копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя                                                                                          Кравчук В.М.

Суддя                                                                                                              Єзеров А.А.

Суддя                                                                                                              Стародуб О.П.